VDSS Sklep Psp 146/2017
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2017-05-18

Edo Škrabec (preds.), Elizabeta Šajn Dolenc (poroč.), Nada Perič Vlaj

odločitev o pravdnih stroških - načelo uspeha

Tožnica je uveljavljala odpravo odločbe toženca z dne 24. 2. 2016 ter povrnitev stroškov pritožbe, ki je bila v upravnem postopku vložena zoper odločbo z dne 12. 6. 2015 ter povrnitev stroškov sodnega postopka. Sodišče prve stopnje je v I. točki izreka sodbe odločbo toženca z dne 24. 2. 2016 izreka spremenilo le tako, da je besedo "zavrne" nadomestilo z besedo "zavrže". Tožbeni zahtevek na povračilo stroškov upravne pritožbe v višini 142,80 EUR pa je zavrnilo. Pritožbeno sodišče soglaša s pritožbo toženca, da sodišče prve stopnje s takšno odločitvijo v ničemer ni spremenilo odločbe drugostopnega organa z dne 24. 2. 2016 ne v ugodilnem niti ne v delno ugodilnem smislu, niti ni odločbe, tako kot je tožnica zahtevala, odpravilo, pač pa je izrek drugostopne odločbe z dne 24. 2. 2016 spremenilo le v toliko, da je besedilo "zavrne" nadomestilo z zavrženjem. S tem je sodišče prve stopnje v dokončno odločbo toženca z dne 24. 2. 2016 poseglo le iz formalnih razlogov. Zato ni mogoče šteti, da je tožnica s tožbenim zahtevkom delno uspela, ne glede na to, da je zaradi zavrženja upravne pritožbe zoper odločbo z dne 24. 2. 2016, zapisalo, da je tožbenemu zahtevku ugodilo.

Pritožbi se ugodi in se v izpodbijanem delu (III. točka izreka) stroškovni del sodbe spremeni tako, da glasi:

"Vsaka stranka trpi svoje stroške postopka."

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo odločbo toženca št. ... z dne 24. 2. 2016 v I. točki izreka spremenilo tako, da je besedo "zavrne" nadomestilo z "zavrže" (I. točka izreka). Z II. točko izreka je zavrnilo tožbeni zahtevek na odpravo odločbe toženca št. ... z dne 24. 2. 2016 in da je toženec dolžan tožnici povrniti stroške upravne pritožbe v znesku 142,80 EUR v 8 dneh pod izvršbo. S III. točko izreka pa je odločilo, da je toženec dolžan tožnici povrniti stroške sodnega postopka v znesku 85,68 EUR v 8 dneh, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

2. Zoper III. točko izreka je toženec vložil pritožbo iz vseh pritožbenih razlogov. Meni, da je odločitev sodišča o stroških postopka v nasprotju s 154. členom in 155. členom Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/99 s spremembami, v nadaljevanju: ZPP), saj ne gre za stanje, ko bi tožnica v sporu delno uspela. V drugem odstavku 154. člena ZPP je določeno, da če stranka deloma zmaga v pravdi, lahko sodišče glede na doseženi uspeh odloči, da krije vsaka stranka svoje stroške, ali pa ob upoštevanju vseh okoliščin primera naloži eni stranki, naj povrne drugi stranki ustrezen del stroškov. Poudarja, da je tožnica s tožbo uveljavljala, da se odločba toženca z dne 24. 2. 2016 odpravi in da ji toženec povrne stroške pritožbe, ki je bila vložena zoper odločbo z dne 12. 6. 2015, povrne pa tudi stroške sodnega postopka. Sodišče prve stopnje je v I. točki izreka sodbe odločbo toženca z dne 24. 2. 2016 v I. točki izreka spremenilo le tako, da je besedo "zavrne" nadomestilo z besedo "zavrže". Obrazložilo je, da tožnica ob vložitvi pritožbe, s katero je zahtevala ponovno odmero pokojnine za nazaj, ob že priznani ponovni odmeri pokojnine za nazaj z odločbo z dne 3. 2. 2016, ni imela več pravnega interesa. Zato bi toženec moral pritožbo tožeče stranke zavreči in ne zavrniti. V II. točki izreka sodbe pa je v celoti zavrnilo tožbeni zahtevek na odpravo izpodbijane odločbe št. ... z dne 24. 2. 2016 in posledično zavrnilo tudi zahtevek tožnice za priznanje stroškov upravne pritožbe v višini 142,80 EUR. S takšno odločitvijo sodišče prve stopnje ni v ničemer spremenilo odločitve drugostopnega organa toženca in sicer ne v ugodilnem smislu, niti ne v delno ugodilnem smislu, saj se pravni položaj tožnice ni v ničemer izboljšal. S tem, ko je prvostopno sodišče v I. točki izreka izpodbijane sodbe, besedo zavrniti nadomestilo z besedo zavrženje, je le še dodatno potrdilo, da utemeljenost oziroma vsebinska presoja pritožbe za tožnico ni relevantna, saj na podlagi odločbe z dne 24. 2. 2016 ni imela več pravic, kot jih je imela že pred izdajo te odločbe. Pa tudi sicer so okoliščine (pravnomočno končan sodni postopek, ki se je vodil zaradi ponovne odmere pokojnine za nazaj), ki so nastale med postopkom, imele za posledico stanje, ko tožnica ne bi mogla uspeti z vloženo pritožbo. Zato ni mogoče šteti, da je tožnica s tožbenim zahtevkom uspela, saj sodišče tudi ni odpravilo odločbe toženca z dne 24. 2. 2016, niti je ni spremenilo na tak način, da bi imela vpliv na tožničino pravno razmerje ali pravico. To pa pomeni, da tožnica s svojim zahtevkom ni v ničemer uspela in mora zato glede na določbo 19. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (Ur. l. RS, št. 2/2004 in 10/2004 s spremembami, v nadaljevanju: ZDSS-1) v zvezi z določbo 154. člena ZPP sama nositi svoje stroške postopka.

4. Po preizkusu zadeve v skladu z drugim odstavkom 350. člena v zvezi s 366. členom ZPP pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje na podlagi ugotovljenega dejanskega stanja zmotno uporabilo materialno pravo.

5. V 154. členu ZPP je določeno, da stranka, ki v pravdi ne uspe, mora nasprotni stranki in njenemu intervenientu povrniti stroške. Če stranka deloma zmaga v pravdi, lahko sodišče glede na doseženi uspeh odloči, da krije vsaka stranka svoje stroške, ali pa ob upoštevanju vseh okoliščin primera naloži eni stranki, naj povrne drugi stranki in intervenientu ustrezen del stroškov.

6. Iz tožbe izhaja, da je tožnica uveljavljala odpravo odločbe toženca z dne 24. 2. 2016 ter povrnitev stroškov pritožbe, ki je bila v upravnem postopku vložena zoper odločbo z dne 12. 6. 2015 ter povrnitev stroškov sodnega postopka.

7. Sodišče prve stopnje je v I. točki izreka sodbe odločbo toženca z dne 24. 2. 2016 izreka spremenilo le tako, da je besedo "zavrne" nadomestilo z besedo "zavrže". Tožbeni zahtevek na povračilo stroškov upravne pritožbe v višini 142,80 EUR pa je zavrnilo.

8. Pritožbeno sodišče soglaša s pritožbo toženca, da sodišče prve stopnje s takšno odločitvijo v ničemer ni spremenilo odločbe drugostopnega organa z dne 24. 2. 2016 ne v ugodilnem niti ne v delno ugodilnem smislu, niti ni odločbe, tako kot je tožnica zahtevala, odpravilo, pač pa je izrek drugostopne odločbe z dne 24. 2. 2016 spremenilo le v toliko, da je besedilo "zavrne" nadomestilo z zavrženjem. S tem je sodišče prve stopnje v dokončno odločbo toženca z dne 24. 2. 2016 poseglo le iz formalnih razlogov, ker je ugotovilo, da tožnica ob vložitvi pritožbe v upravnem postopku, s katero je zahtevala ponovno odmero pokojnine za nazaj, ob že priznani ponovni odmeri pokojnine za nazaj z odločbo z dne 3. 2. 2016, ni imela več pravnega interesa, zaradi česar bi toženec moral pritožbo tožnice zavreči in ne zavrniti. Tožničin tožbeni zahtevek, da se ji priznajo stroški upravne pritožbe v višini 142,80 EUR pa je zavrnilo.

9. Na podlagi takšnega dejanskega stanja, zato ni mogoče šteti, da je tožnica s tožbenim zahtevkom delno uspela, ne glede na to, da je (v točki 13 obrazložitve) zaradi zavrženja upravne pritožbe zoper odločbo z dne 24. 2. 2016, zapisalo, da je tožbenemu zahtevku ugodilo. Takšnega tožbenega zahtevka tožnica ne samo, da ni postavila, po prepričanju pritožbenega sodišča tudi na podlagi takšne odločitve ni mogoče šteti, da je tožnica s tožbenim zahtevkom uspela.

10. V konkretnem primeru zato ni uporabljiva določba drugega odstavka 154. člena ZPP za priznanje stroškov postopka v sorazmernem delu glede na uspeh, pač pa je pravna podlaga za odločitev o stroških postopka prvi odstavek 154. člena ZPP, saj tožnica s svojim tožbenim zahtevkom ni v ničemer uspela.

11. Glede na vse navedeno je pritožbeno sodišče toženčevi pritožbi na podlagi 3. točke 365. člena ZPP ugodilo in stroškovni sklep spremenilo tako, da vsaka stranka nosi svoje stroške postopka.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 154, 154/1, 154/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.