VDSS sodba Psp 430/2016
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2016-10-06

Jože Cepec (preds.), Elizabeta Šajn Dolenc (poroč.), Edo Škrabec

starostna pokojnina - zaslišanje stranke - ponovna odmera starostne pokojnine

Tožnik je že v predsodnem postopku navajal, da ga toženec ni osebno zaslišal, da bi z njim neposredno razčistil vse okoliščine konkretnega primera, zato bo moral toženec to storiti v ponovljenem upravnem postopku. Izrecno bo tožnika pozval, da se izjasni, s katero odločbo toženca se ne strinja in, kaj uveljavlja (ponovno odmero starostne pokojnine ali spremembo oziroma razveljavitev dokončne odločbe o priznani starostni pokojnini). Nato bo toženec na podlagi ugotovljenega dejanskega stanja presodil, ali so izpolnjeni formalni in dejanski pogoji za ugoditev tožnikovi zahtevi.

Pritožbi se ugodi in se sodba sodišča prve stopnje spremeni tako, da se odpravi odločba tožene stranke št. ... z dne 29. 5. 2014 in sklep št. ... z dne 4. 2. 2014 in zadeva vrne toženi stranki v ponovno upravno odločanje.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo zavrnilo tožnikov tožbeni zahtevek, da se odpravita odločba toženca št. ... z dne 29. 5. 2014 in sklep št. ... z dne 4. 2. 2014, ker je sledilo razlogom, ki jih je v citiranih upravnih aktih navedel toženec in poudarilo, da je tožnik zahteval ponovno odmero starostne pokojnine in da ni uveljavljal obnove postopka.

2. Zoper sodbo je pritožbo vložil tožnik, smiselno zaradi nepopolne ugotovitve dejanskega stanja in nepravilne uporabe materialnega prava. Ne strinja se, da sodišče ni pregledalo njegove dokumentacije. Svojo zahtevo za priznanje nadurnega dela v pokojninsko osnovo utemeljuje s Pravilnikom o delovnih razmerjih „A.“ z dne 30. 5. 1991 in citira 39. člen in 40. člen tega pravilnika.

4. Sodišče prve stopnje je v obravnavani zadevi enkrat že odločilo s sodbo opr. št. II Ps 1253/2014 z dne 27. 11. 2015, s katero je odpravilo odločbo toženca št. ... z dne 29. 5. 2014 in sklep št. ... z dne 4. 2. 2014 in zadevo vrnilo tožencu v ponovno upravno odločanje. Takšno odločitev je pritožbeno sodišče v zvezi s pritožbo, ki jo je vložil toženec, razveljavilo in zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v novo sojenje s konkretnimi napotki. Pritožbeno sodišče je sodišču prve stopnje naložilo, da mora odpraviti neskladja medtem, ko je na eni strani ugotavljalo, da toženec ni izkazal, da bi tožnika pozval, ali je njegovo vlogo šteti kot predlog za obnovo postopka, po drugi strani pa je samo, ne da bi zadevo v tej smeri razčiščevalo, zaključilo, da je bilo dejansko stanje očitno napačno ugotovljeno se pri tem sklicevalo na odločbo Ustavnega sodišča RS št. U-I-239/14-10, Up-1169/12 z dne 26. 3. 2015.

5. Iz listinske dokumentacije izhaja, da je toženec tožniku z odločbo št. ... z dne 19. 12. 2007 priznal pravico do starostne pokojnine v znesku 503,04 EUR na mesec od 31. 12. 2007 dalje. Zoper citirano odločbo se tožnik ni pritožil, zaradi česar je postala dokončna in tudi pravnomočna.

6. Tožnik je v predsodnem postopku na poziv toženca z dne 23. 1. 2014, v vlogi z dne 28. 1. 2014 pojasnil, da uveljavlja, da se mu plače prejete za nadure opravljene skladno z delovnopravno zakonodajo, vštejejo v pokojninsko osnovo. To je tožnik potrdil še v sodnem postopku z dopisom z dne 11. 5. 2016 potem, ko ga je tudi sodišče zgolj pismeno pozvalo, da pojasni kaj uveljavlja. Štelo je, da je toženec s sklepom z dne 4. 2. 2014, potrjenim z dokončno odločbo z dne 25. 5. 2014 tožnikovo zahtevo za ponovno odmero starostne pokojnine, pravilno na podlagi 4. točke 129. člena Zakona o splošnem upravnem postopku (Ur. l. RS, št. 80/99 s spremembami, v nadaljevanju ZUP) zavrgel. Takšna odločitev pa je po prepričanju pritožbenega sodišča najmanj preuranjena. Ker je tožnik že v predsodnem postopku navajal, da ga toženec ni osebno zaslišal, da bi z njim neposredno razčistil vse okoliščine konkretnega primera, in torej ne samo kaj uveljavlja, ampak tudi druga dejstva pomembna za samo odločitev, bo toženec to storil v ponovljenem upravnem postopku. Izrecno bo tožnika pozval, da se izjasni, s katero odločbo toženca se ne strinja in ali uveljavlja njeno spremembo ali razveljavitev. Poleg tega bo tožnik s pomočjo toženca (7. člen ZUP) navedel, kateri so razlogi za takšno zahtevo oziroma predlog in kateri podatki predstavljajo podlago za takšno zahtevo. Nato bo toženec na podlagi ugotovljenega dejanskega stanja presodil, ali so izpolnjeni formalni in dejanski pogoji za ugoditev tožnikovi zahtevi, in sicer odvisno kaj uveljavlja, ali ponovno odmero starostne pokojnine ali spremembo oziroma razveljavitev dokončne odločbe o priznani starostni pokojnini.

7. V predsodnem postopku namreč toženec zaradi zavrženja tožnikove zahteve, za ponovno odmero starostne pokojnine z upoštevanjem osebnega dohodka za delo preko polnega delovnega časa, ni odločal po vsebini. Čeprav je tožnika sicer pozval, da se izjasni, kaj uveljavlja, pa po oceni pritožbenega sodišča ni bilo stranki omogočeno, da bi čim lažje zavarovala in uveljavljala svoje pravice skladno z določbo 7. člena ZUP, še zlasti v smeri tako imenovane neprave obnove postopka.

8. Glede na vse obrazloženo je pritožbeno sodišče pritožbi tožnika ugodilo in izpodbijano sodbo spremenilo tako, da je v skladu z določbo 82. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (Ur. l. RS, št. 2/2004 in 10/2004) odpravilo dokončno odločbo toženca z dne 29. 5. 2014 in sklep z dne 4. 2. 2014 ter zadevo vrnilo v ponovno upravno odločanje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.