VDSS Sklep Psp 320/2017
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2017-10-05

Jože Cepec (preds.), Elizabeta Šajn Dolenc (poroč.), Edo Škrabec

Zoper sodno odločbo sodišča druge stopnje pritožba ni dovoljena.

Pritožba se zavrne in se potrdi sodba sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom tožnikovo pritožbo z dne 17. 5. 2017 kot nedovoljeno zavrglo.

2. Zoper sklep je pritožbo vložil tožnik smiselno zaradi nepopolne ugotovitve dejanskega stanja in nepravilne uporabe materialnega oziroma procesnega prava. Meni, da je sklep potrebno zavreči, saj je dokument, ki ga je izdala delavka toženca dokaz, da je izpolnil pogoje za upokojitev. Pokojninska doba, ki jo je dopolnil v skupni državi SFRJ, je bila pravilno vodena do leta 2013, ko jo je toženec začel brisati. A. je na obrazcu M4 javil podatke o plači za leti 1974 in 1975 in hkrati, da je delal na delovnih mestih s povečanjem. Dejstvo je, da zoper sodbe izdane na drugi stopnji ni bilo mogoče uveljaviti nobenega rednega ali izrednega pravnega sredstva. Navaja, da ni prejel prepisa sodbe in ne sklepa Vrhovnega sodišča Republike Slovenije, kjer je na predlog evropskega varuha človekovih pravic vložil pritožbo. Ker ni odvetnik in ne pravnik meni, da ima pravico do pritožbe.

4. Po preizkusu zadeve v skladu z drugim odstavkom 350. člena Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/99 s spremembami, v nadaljevanju: ZPP) pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje popolno in pravilno ugotovilo dejansko stanje in pravilno uporabilo materialno oziroma procesno pravo. V postopku pa tudi ni prišlo do absolutnih bistvenih kršitev določb ZPP, na katere pritožbeno sodišče pazi po uradni dolžnosti.

5. Iz dejanskih ugotovitev sodišča prve stopnje izhaja, da je tožnik dne 18. 5. 2017 zoper sodbo Višjega delovnega in socialnega sodišča opr. št. Psp 507/2014 z dne 29. 1. 2015 pri Vrhovnem sodišču Republike Slovenije vložil pritožbo, ki je bila 22. 5. 2017 odstopljena prvostopnemu sodišču.

6. Zoper odločbe sodišč, to je zoper sodbe in sklepe, imajo stranke, ki se z njimi ne strinjajo, možnost vložiti pravna sredstva le, če zakon tako določa in v primeru, ko zakon omogoča vložitev pravnega sredstva, to je tista pravna sredstva, ki jih zakon določa.

7. Pritožba je pravno sredstvo, ki jo imajo stranke pravico vložiti zoper sodno odločbo sodišča prve stopnje. ZPP v 333. členu jasno določa, da se smejo stranke pritožiti v predpisanem roku zoper sodno odločbo, izdano na prvi stopnji. Logičen je torej zaključek, da zoper sodno odločbo sodišča druge stopnje, pritožba ni dovoljena.

8. Ob formalnem preizkusu pritožbe, je zato sodišče prve stopnje tožnikovo pritožbo vloženo 17. 5. 2017 zoper drugostopno sodbo opr. št. Psp 507/2014 z dne 29. 1. 2015, skladno s prvim odstavkom 343. člena ZPP, pravilno kot nedovoljeno zavrglo.

9. Ker je sodišče prve stopnje pritožbo že iz formalnih razlogov kot nedovoljeno zavrglo, za vsebinsko obravnavanje zadeve niso izpolnjeni pogoji. Zato pritožbene navedbe, ki se nanašajo na pokojninsko dobo in izpolnjevanje pogojev za upokojitev, za presojo izpodbijanega sklepa ne morejo biti relevantne. Glede na že citirano določbo 333. člena ZPP pa je zmotno tudi stališče pritožbe, da ima tožnik, ker ni odvetnik in ne pravnik, pravico do pritožbe.

10. Glede na vse obrazloženo je pritožbeno sodišče tožnikovo pritožbo na podlagi 2. točke 365. člena ZPP kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 333, 343, 343/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.