VDSS Sodba Pdp 778/2018
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2018-11-08

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Sonja Pucko Furman (preds.), Jelka Zorman Bogunovič (poroč.), Samo Puppis

izredna odpoved pogodbe o zaposlitvi - zloraba bolniškega staleža - detektiv - navodila pristojnega zdravnika - izločitev nezakonito pridobljenih dokazov

Tožena stranka je lahko prenesla na detektiva le tiste pristojnosti, ki jih je imela sama za kontrolo delavca med bolniškim staležem (tako tudi drugi odstavek 25. člena ZDD-1), kar slikanje in snemanje, dokler prekomerno ne posežeta v delavčevo zasebnost, zagotovo sta, detektiv pa je opravljal svoje naloge skladno z ZDD-1, saj lahko po 31. v zvezi s 27. členom omenjenega zakona (pod predpostavko pooblastila, ki ga je imel) za opravo konkretne naloge opravlja nadzor tudi s tehničnimi sredstvi.

Dokazi, pridobljeni v času tožnikovega nadzora, torej slikovno in video gradivo, so bili pridobljeni skladno s pooblastilom s strani tožene stranke in ZDD-1, prav tako pa je sodišče prve stopnje pravilno ugotovilo, da ti dokazi niso bili pridobljeni na takšen način, ki bi tudi delodajalcu preprečevali, da ne bi mogel sam priti do njih.

Tudi v primeru, če bi se izkazalo, da so bila slikovna in video gradiva pridobljena na nezakonit način, to še ne bi pomenilo, da je bila izredna odpoved pogodbe o zaposlitvi neutemeljena oziroma nezakonita. Če bi bil namreč detektiv po pritožbenih zatrjevanjih upravičen le do opazovanja tožnika, bi že sama izpoved detektiva o zaznavanjih tožnika, kako je ta med bolniškim staležem baliral travo nekaj kilometrov proč od svojega doma, predstavljala zadosten dokaz o zlorabi bolniškega staleža in s tem utemeljenosti izredne odpovedi pogodbe o zaposlitvi.

Tožnik je kršil navodila zdravnika s tem, ko je na oddaljenem travniku baliral travo. Ker se tožnik v času bolniškega staleža ni ravnal po navodilih zdravnika, je s tem podan razlog za izredno odpoved, določen v 8. alineji prvega odstavka 110. člena ZDR-1.

I. Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijana sodba sodišča prve stopnje.

II. Tožena stranka sama krije stroške odgovora na pritožbo.

1. Sodišče prve stopnje je v I. točki izreka izpodbijane sodbe v celoti zavrnilo tožbeni zahtevek tožnika, v katerem je uveljavljal ugotovitev nezakonitosti izredne odpovedi pogodbe o zaposlitvi z dne 14. 10. 2015 ter ugotovitev, da mu delovno razmerje ni prenehalo, temveč z vsemi pravicami iz delovnega razmerja še vedno traja, ter da je tožena stranka dolžna tožnika pozvati nazaj v delovno razmerje, ga ponovno vpisati v matično evidenco ZPIZ, mu za čas od dneva nezakonitega prenehanja delovnega razmerja priznati vse pravice iz delovnega razmerja, vključno z obračunom mesečnih plač, plačilom davkov in prispevkov, ter izplačilom mesečnih neto plač, ki bi jih tožnik prejel, če bi delal, ter mu po plačilu dajatev in prispevkov izplačati neto zneske z zakonskimi zamudnimi obrestmi od dneva zapadlosti posamezne neto plače dalje do plačila, vse v roku 8 dni in pod izvršbo. V II. točki izreka je odločilo, da vsaka stranka sama krije svoje stroške postopka.

2. Tožnik vlaga pritožbo zoper izpodbijano sodbo iz pritožbenih razlogov zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja in zmotne uporabe materialnega prava. Navaja, da je sodišče spregledalo dejstvo, da je tožnik podal zagovor v okoliščinah, ki jih je s protipravnim ravnanjem ustvarila tožena stranka, saj mu je na sestanku, po katerem je podal svoj pisni zagovor, predstavila nezakonite dokaze. Ti so bistveno vplivali na percepcijo tožnika, saj je bil pod vtisom videoposnetka, prikazanega na zagovoru, ob obljubah, da se mu delovno razmerje ne bo odpovedalo, če dejanje prizna. Detektiv in njegovi sodelavci so v predmetni zadevi ravnali nezakonito. Iz pooblastila tožene stranke detektivu izhaja, da detektiv ni imel pooblastila za pridobivanje dokazov zoper tožnika, ampak samo za kontrolo bolniške in zbiranje informacij v zvezi s tem. Direktor A.A. ni znal podati natančnega pojasnila glede obsega pooblastila, temveč se je skliceval le na zakonske določbe. Detektiv z njegovimi sodelavci je sledil tožniku in njegovi ženi, postavljali so jima zasede ob cesti. Tožniku je bila s tem kršena zasebnost, saj je detektiv tožnika nezakonito snemal in preiskoval, pri svoji preiskavi je tudi opravil razgovore z ostalimi ljudmi na B.. Prav tako detektiv v svojem poročilu ni omenjal, da bi preiskavo opravljal z ostalimi sodelavci, kar kaže na to, da je želel zamolčati nezakonito delovanje. Sodišče bi moralo zaradi posega v tožnikovo zasebnost šteti celotno spisovno dokumentacijo detektiva oziroma dokaze glede dela detektiva (predvsem poročilo detektiva z dne 22. 9. 2015 in pisni zagovor tožnika z dne 12. 10. 2015) za nezakonit dokaz. Sodišče nadalje ni imelo utemeljene podlage za sklepanje, da je tožnik opravljal pridobitno dejavnost. Tožnik je svoje delo opravičil na medsosedski pomoči, ki ni bila povezana s pridobitno dejavnostjo. Prav tako tudi ni kršil navodil zdravnika. Zdravnik ni prepovedal tožniku delati lažjih kmečkih del, saj bi s tem tožniku nedvomno nastala škoda. Navsezadnje ni izkazan razlog nadaljnje nemožnosti nadaljevanja delovnega razmerja. Predhodna opozorila tožene stranke tožniku v zvezi s kršitvami v zvezi z bolniškim staležem niso dokazane, prav tako pa je tožnik glede opozorila, ki naj bi ga prejel pred tem, povedal, da o tem ne ve ničesar, saj ga ni prejel.

3. Tožena stranka v odgovoru na pritožbo prereka pritožbene navedbe tožnika kot neutemeljene ter pritožbenemu sodišču predlaga, da pritožbo kot neutemeljeno zavrne in potrdi sodbo sodišča prve stopnje. Priglaša stroške odgovora na pritožbo.

5. Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijano sodbo v mejah razlogov, ki so navedeni v pritožbi in v skladu z določilom drugega odstavka 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99, s spremembami) po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz 1., 2., 3., 6., 7., 11. točke, razen glede obstoja in pravilnosti pooblastila za postopek pred sodiščem prve stopnje, ter 12. in 14. točke drugega odstavka 339. člena tega zakona in na pravilno uporabo materialnega prava. Ugotovilo je, da sodišče prve stopnje ni zagrešilo bistvenih kršitev določb postopka, na katere pazi pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti. Sodišče prve stopnje je pravilno ugotovilo dejansko stanje in na ugotovljeno dejansko stanje pravilno uporabilo materialno pravo. Pritožbeno sodišče soglaša z dejanskimi ugotovitvami in pravnimi zaključki sodišča prve stopnje, ki izhajajo iz obrazložitve izpodbijane sodbe.

6. Zakon o delovnih razmerjih (Ur. l. RS, št. 21/2013; ZDR-1) v 8. alineji prvega odstavka 110. člena določa, da lahko delodajalec delavcu izredno odpove pogodbo o zaposlitvi, če delavec v času odsotnosti z dela zaradi bolezni ali poškodbe, ne spoštuje navodil pristojnega zdravnika, imenovanega zdravnika ali zdravstvene komisije ali če v tem času opravlja pridobitno delo ali brez odobritve pristojnega zdravnika, imenovanega zdravnika ali zdravstvene komisije odpotuje iz kraja svojega bivanja.

7. Iz dejanskih ugotovitev sodišča prve stopnje izhaja, da je tožena stranka tožniku dne 14. 10. 2015 (pred tem mu je dne 2. 10. 2015 vročila pisno obdolžitev, vabilo na zagovor pred izredno odpovedjo pogodbe o zaposlitvi in dne 9. 10. 2015 izvedla zagovor) podala izredno odpoved pogodbe o zaposlitvi iz razloga po 8. alineji prvega odstavka 110. člena ZDR-1, ker je v času bolniškega staleža, 18. 9. 2015, opravljal težje fizično delo: preklapljanje delovnih strojev - priključkov na traktorje, vožnjo s traktorjem po cesti in travnikih ter baliral travo na kmetiji B. nad C.. S tem pridobitnim delom je kršil predpisani režim zdravljenja. Tožena stranka je do ugotovitev (v izredni odpovedi) očitanih kršitev prišla s pomočjo detektiva D.D.. Sodišče prve stopnje je pravilno ugotovilo obstoj očitanih kršitev in presodilo, da je bila izredna odpoved pogodbe o zaposlitvi, ob utemeljitvi, da gre za takšne kršitve, ki zahtevajo takojšnje prenehanje delovnega razmerja, utemeljena.

8. Neutemeljene so pritožbene navedbe, ki se nanašajo na nezakonitost v postopku odpovedi in sodnem postopku uporabljenih dokazov. Pritožba izpostavlja, da detektiv ni imel pooblastila za pridobitev takšnih dokazov, prav tako pa naj bi bila s prekoračitvijo takšnega pooblastila in z invazivnimi posegi detektiva in njegovih sodelavcev v zasebni prostor tožnika kršena njegova pravica do zasebnosti. Delodajalec ima na podlagi 266. člena Pravil obveznega zdravstvenega zavarovanja (Uradni list RS, št. 79/94, s spremembami) možnost nadzora bolniškega staleža zaposlenega delavca. To lahko stori tudi po pogodbeno angažirani pravni ali fizični osebi. Delodajalec lahko torej sam kontrolira, ali se bolniški stalež odsotnega delavca izvaja skladno z navodili pristojnega zdravnika, pri tem pa mu je tudi dopuščeno zbirati dokaze, ki so lahko uporabljivi v kasnejših disciplinskih ali sodnih postopkih, saj se drugače ne bi mogla presojati zakonitost izredne odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz obravnavanega razloga. Vendar takšni dokazi ne smejo biti pridobljeni na nezakonit način (npr. s kršitvijo zasebnosti stanovanja, pisemske tajnosti itd.). Na načelni ravni delodajalec lahko zbira slikovne dokaze v te namene, če pri tem v zadostni meri spoštuje delavčevo zasebnost. Delodajalec sme za kontrolo bolniškega staleža svojega delavca pooblastiti tudi ustrezno fizično ali pravno osebo, ki nadzor opravlja v okviru danih ji pooblastil in seveda v okviru pravil za opravljanje svoje dejavnosti.

9. V obravnavanem primeru je tožena stranka z detektivom D.D. za zbiranje podatkov v zvezi z zlorabo bolniškega staleža 15. 5. 2013 podpisala Pogodbo o izvajanju detektivskih storitev (B 6). Za nadzor tožnika v zvezi z možnostjo zlorabe bolniškega staleža pa je z istim detektivom 10. 9. 2015 podpisala posamično pooblastilo (B 13). Iz pooblastila izhaja, da lahko detektiv v njegovem imenu pooblasti tudi drugega detektiva kot pomoč za izvedbo naloge ter da se pooblastilo izrecno nanaša na kontrolo bolniške za tožnika v času med 10. in 30. 9. 2015. V pooblastilu je bilo torej izrecno opredeljeno, da je detektiv pooblaščen za kontrolo bolniškega staleža, katere naloge pa lahko detektiv za nadzor tega izvaja, pa izhaja iz Zakona o detektivski dejavnosti (ZDD-1, Ur. l. RS, št. 17/11). Tožena stranka je lahko prenesla na detektiva le tiste pristojnosti, ki jih je imela sama za kontrolo delavca med bolniškim staležem (tako tudi drugi odstavek 25. člena ZDD-1), kar slikanje in snemanje, dokler prekomerno ne posežeta v delavčevo zasebnost, zagotovo sta, detektiv pa je opravljal svoje naloge skladno z ZDD-1, saj lahko po 31. v zvezi s 27. členom omenjenega zakona (pod predpostavko pooblastila, ki ga je, kot pojasnjeno, imel) za opravo konkretne naloge opravlja nadzor tudi s tehničnimi sredstvi.

10. Dokazi, pridobljeni v času tožnikovega nadzora, torej slikovno in video gradivo, so bili pridobljeni skladno s pooblastilom s strani tožene stranke in ZDD-1, prav tako pa je sodišče prve stopnje pravilno ugotovilo, da ti dokazi niso bili pridobljeni na takšen način, ki bi tudi delodajalcu preprečevali, da ne bi mogel sam priti do njih. Detektiv ni vstopal v tožnikov zasebni prostor tako, da bi bilo s tem prekomerno poseženo v njegovo zasebnost. Kot je izpovedal detektiv, je opazovanje in ostale ukrepe izvajal z javnih cest ter iz gozda v bližini tožnikove hiše. Dejstvo, da je bil prisoten v gozdu, pa čeprav naj bi ta bil v tožnikovi lasti, ne pomeni, da je bila s tem kršena tožnikova zasebnost, saj pravica do zasebnosti na takšnem prostoru ni tako strogo varovana kot npr. znotraj kakšne ograjene parcele. Da so tožnika opazovali tudi ostali detektivi samo po sebi ni nezakonito, tudi iz pooblastila izhaja možnost, da je lahko tožnik opazovan tudi s strani ostalih detektivov, ki jih za to pooblasti detektiv D.D.. Ta je v postopku tudi razkril njihova imena, tožnik tudi ni dokazal, da bi ti posegali v njegovo zasebnost (dokazne predloge za njihova zaslišanja je namreč umaknil). Vsi ostali očitki po nezakonitem ravnanju detektivov pa so bili na povsem pavšalni ravni in jih zato sodišče prve stopnje utemeljeno ni moglo preizkusiti.

11. Pritožbeno sodišče še dodaja, da četudi bi se izkazalo, da so bila slikovna in video gradiva pridobljena na nezakonit način, to še ne bi pomenilo, da je bila izredna odpoved pogodbe o zaposlitvi neutemeljena oziroma nezakonita. Če bi bil namreč detektiv po pritožbenih zatrjevanjih upravičen le do opazovanja tožnika, bi že sama izpoved detektiva o zaznavanjih tožnika, kako je ta med bolniškim staležem baliral travo nekaj kilometrov proč od svojega doma, predstavljala zadosten dokaz o zlorabi bolniškega staleža in s tem utemeljenosti izredne odpovedi pogodbe o zaposlitvi.

12. Pravilni so zaključki sodišča prve stopnje, da je tožnik kršil navodila zdravnika s tem, ko je na oddaljenem travniku baliral travo. Iz zdravniškega potrdila izhaja, da so bili tožniku v času staleža dopuščeni le sprehodi v naravo. Tožnikov zdravnik dr. E.E. je potrdil, da je tožniku pojasnil takšen način zdravljenja, prav tako je zatrdil, da je tožnik z navedenim opravilom kršil njegova navodila. Ker se tožnik v času bolniškega staleža ni ravnal po navodilih zdravnika, je s tem podan razlog za izredno odpoved, določen v 8. alineji prvega odstavka 110. člena ZDR-1. Za obstoj razloga za izredno odpoved pogodbe o zaposlitvi zadošča le eden izmed tam določenih razlogov, zato druga očitana kršitev, tj. da je tožnik s takšnim delom na traktorju opravljal pridobitno dejavnost, za utemeljenost izredne odpovedi niti ni bistvena in se pritožbeno sodišče do pritožbenih navedb v zvezi s tem ne opredeljuje.

13. Ni utemeljena pritožbena navedba, da sodišče prve stopnje ni izkazalo razlogov iz prvega odstavka 109. člena ZDR-1 o nemožnosti nadaljevanja delovnega razmerja do izteka odpovednega roka. Sodišče prve stopnje je pravilno ugotovilo, da si je tožena stranka prizadevala k zmanjšanju tožnikovih neupravičenih izostankov z dela, ki so bili po pričanju tedanjega direktorja A.A. precej pogosti. Prav tako je tožena stranka tožnika večkrat opomnila, naj preneha z delom v času bolniškega staleža. Iz pisnega opozorila tožniku pred redno odpovedjo pogodbe o zaposlitvi (B 9) namreč izhaja, da je tožena stranka tožnika že prej opozorila na istovrstno kršitev. Neutemeljene so pritožbene navedbe, da se tožnik s takšnim opozorilom ni seznanil, saj je opozorilo prejela njegova žena, kar je po 140. členu ZPP eden izmed pravilnih načinov vročanja, zato se šteje, da se je tožnik seznanil z očitano kršitvijo.

14. Odločitve o stroških postopka (II. točka izreka izpodbijane sodbe) pritožba v razlogih ne graja, zato je to odločitev pritožbeno sodišče preizkusilo le po uradni dolžnosti glede pravilne uporabe materialnega prava in bistvenih kršitev, pri čemer je ugotovilo, da je sodišče prve stopnje pri tej odločitvi pravilno uporabilo materialno pravo, bistvenih kršitev pa ni storilo.

15. Pritožbeno sodišče ostalih pritožbenih navedb ni presojalo, saj za odločitev niso odločilnega pomena (prvi odstavek 360. člena ZPP). S pritožbo uveljavljeni razlogi niso podani, prav tako ne razlogi, na katere pazi pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti, zato je pritožbeno sodišče pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijano sodbo sodišča prve stopnje (353. člen ZPP).

16. Odločitev o pritožbenih stroških temelji na prvem odstavku 165. člena ZPP. Tožnik stroškov pritožbenega postopka ni priglasil. Odgovor tožene stranke na pritožbo tožnika pa ni bistveno pripomogel k boljši razjasnitvi stvari, zato sama krije svoje stroške odgovora na pritožbo (155. člen ZPP).

Zakon o delovnih razmerjih (2013) - ZDR-1  - člen 110, 110/1, 110/1-8.

Zakon o detektivski dejavnosti (2011) - ZDD-1  - člen 25.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.