VDSS Sodba Psp 317/2018
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2018-10-09

Elizabeta Šajn Dolenc (preds.), Nada Perič Vlaj (poroč.), Edo Škrabec

Zavarovanec ima po 2. odst. 70. člena ZUTD pravico do uveljavitve preostalega, še neizkoriščenega dela denarnega nadomestila, če pravice ni v celoti izkoristil zaradi vključitve v delo, ki je po določbah zakona razlog za prenehanje pravice, razen če ima pogoje za priznanje nove pravice, oziroma če njegova ponovna brezposelnost ni nastala iz razloga, zaradi katerega se pravica odkloni. ZUTD v 3. odst. 70. člena daje zavarovancu katerega neizkoriščeni del denarnega nadomestila bi bil daljši od trajanja novega nadomestila, možnost izbire, da namesto nove pravice uveljavi preostali, še neizkoriščeni del denarnega nadomestila. Vendar mora biti odločitev o izbiri preostalega, neizkoriščenega dela nadomestila, pisna. Preklic je možen le do izdaje odločbe organa prve stopnje.

Pritožba se zavrne in potrdi sodba sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožnikov zahtevek na odpravo dokončne odločbe tožene stranke št. ... z dne 22. 6. 2018 in 3. točke izreka prvostopenjske odločbe Zavoda RS za zaposlovanje št. ... z dne 10. 7. 2015 ter priznanje preostalega dela neizkoriščene pravice do denarnega nadomestila med brezposelnostjo v trajanju 7 mesecev, priznanih z odločbo št. ... z dne 11. 12. 2003 z zakonskimi zamudnimi obrestmi (I. tč. izreka). Izreklo je, da tožnikovi stroški bremenijo proračun Delovnega sodišča v Celju (II. tč. izreka). Presodilo je, da sta izpodbijani odločbi pravilni in zakoniti.

2. Pooblaščena odvetniška družba vlaga pritožbo na izrecno zahtevo tožnika iz razloga zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja, napačne uporabe materialnega prava ter kršitve 14., 15. in 50. člena Ustave RS. Predlaga spremembo sodbe v smeri ugoditve tožbenemu zahtevku oz. podrejeno razveljavitev in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Ponavlja, da je bilo z odločbo z dne 11. 12. 2003 tožniku priznano denarno nadomestilo za brezposelnost za 9 mesecev, da je izkoristil le 2 meseca in da mu je ostalo neizkoriščenih 7 mesecev nadomestila. Dne 1. 2. 2015 je ostal brez zaposlitve, z odločbo z dne 10. 3. 2015 mu je bila priznana nova pravica do denarnega nadomestila za 6 mesecev in po tej odločbi ostalo neizkoriščenih za 3 mesece in 8 dni nadomestila. Junija 2015 je znova postal brezposeln, zato je vložil zahtevo za priznanje obeh preostalih, še neizkoriščenih pravic (3-eh mesecev in 8 dni + 7 mesecev), vendar mu je bilo v predsodnem postopku priznanih le 3 mesece in 8 dni denarnega nadomestila. Ne želi ničesar drugega, kar si je prislužil. Vse življenje je pošteno delal, zato ni prav, da se mu odvzame, kar mu pripada. Po odločbi z dne 11. 12. 2003 gre za pridobljeno pravico, v katero nihče ne bi smel poseči in jo odvzeti. Ni sprejemljivo stališče sodišča, da je upravičen le do ene od preostalih pravic denarnega nadomestila, saj s tem posega v pravico do socialne varnosti ter krši 50. in 14. člen Ustave RS.

4. Pritožnik ne navaja ničesar takega, kar bi lahko vplivalo na pravilnost in zakonitost izpodbijane zavrnilne sodbe, ki je izdana ob dovolj razčiščenem dejanskem stanju in pravilno uporabljenem materialnem pravu.

V postopku ni prišlo do procesnih kršitev iz 2. odst. 339. člena Zakona o pravdnem postopku

(ZPP) na katere je potrebno paziti po uradni dolžnosti, niti do kršitve 50. ali 14. člena Ustave Republike Slovenije

(Ustava RS), kot neutemeljeno zatrjuje pritožba. Sodba je utemeljena z odločilnimi dejanskimi ter pravilnimi pravnimi razlogi, ki jih pritožbeno sodišče ne ponavlja, temveč na pritožbeno izvajanje dodaja le še naslednje.

5. V predmetni zadevi gre za spor v zvezi z izpodbojno tožbo zoper drugostopenjsko odločbo z dne 22. 6. 2016 o zavrnitvi pritožbe zoper prvostopenjsko odločbo z dne 10. 7. 2015. S slednjo je tožniku priznana pravica do denarnega nadomestila med brezposelnostjo za 3 mesece in 8 dni, ki mu je preostala po odločbi z dne 10. 3. 2015 (1. tč. izreka). Vloga za priznanje preostalega dela neizkoriščene pravice do denarnega nadomestila, priznanega z odločbo z dne 11. 12. 2003 je zavrnjena (3. tč. izreka). Sodišče prve stopnje je presodilo, da sta izpodbijana upravna akta pravilna in zakonita in tožbeni zahtevek na priznanje neizkoriščenega dela denarnega nadomestila za brezposelnost v trajanju 7 mesecev po odločbi št. ... z dne 11. 12. 2003 zavrnilo.

6. Pravna podlaga za pritožbeno rešitev zadeve je podana v 70. členu Zakona o urejanju trga dela

(ZUTD). Zavarovanec ima po 2. odst. 70. člena ZUTD pravico do uveljavitve preostalega, še neizkoriščenega dela denarnega nadomestila, če pravice ni v celoti izkoristil zaradi vključitve v delo, ki je po določbah zakona razlog za prenehanje pravice, razen če ima pogoje za priznanje nove pravice, oziroma če njegova ponovna brezposelnost ni nastala iz razloga, zaradi katerega se pravica odkloni. ZUTD v 3. odst. 70. člena daje zavarovancu katerega neizkoriščeni del denarnega nadomestila bi bil daljši od trajanja novega nadomestila, možnost izbire, da namesto nove pravice uveljavi preostali, še neizkoriščeni del denarnega nadomestila. Vendar mora biti odločitev o izbiri preostalega, neizkoriščenega dela nadomestila, pisna. Preklic je možen le do izdaje odločbe organa prve stopnje.

7. Prav slednje okoliščine pa v obravnavanem primeru niso izpolnjene, kot je prepričljivo utemeljeno v prvostopenjski sodbi. V predmetni zadevi tudi po stališču pritožbenega sodišča ni mogoče uspešno uveljavljati preostalega, še neizkoriščenega dela denarnega nadomestila za brezposelnost po odločbi iz leta 2003 v dolžini 7 mesecev, saj ta pravica ni bila uveljavljena pred odločitvijo o novi pravici z odločbo z dne 10. 3. 2015. Pravica do neizkoriščenega dela nadomestila po odločbi iz leta 2003 je z izdajo odločbe z dne 10. 3. 2015 ugasnila in je več ni mogoče uspešno uveljaviti, kaj šele kumulirati s preostalim neizkoriščenim delom nadomestila za brezposelnost, priznanim z odločbo z dne 10. 3. 2015. Temeljito obrazloženih razlogov zavrnitve tožbenega zahtevka pritožbeno sodišče ne ponavlja znova. Poudarja le, da ob zakonitem predsodnem upravnem odločanju in procesno ter materialno pravno zakoniti prvostopenjski sodbi ni prišlo, niti moglo priti do kršitve enakosti pred zakonom iz 14. člena ali pravice do socialne varnosti iz 50. člena Ustave RS, kot pavšalno in tudi sicer neutemeljeno zatrjuje pritožba.

8. Iz predhodno navedenih razlogov je potrebno pritožbo na podlagi 353. člena ZPP kot neutemeljeno zavrniti in potrditi sodbo sodišča prve stopnje.

Ur. l. RS, št. 73/2007, 45/2008 in 10/2017.

Zakon o urejanju trga dela (2010) - ZUTD  - člen 70, 70/2, 70/3.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.