VDSS sodba in sklep Psp 206/2016
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2016-10-20

Edo Škrabec (preds.), Elizabeta Šajn Dolenc (poroč.), Nada Perić Vlaj

SOCIALNO ZAVAROVANJE - POKOJNINSKO ZAVAROVANJE

starostna pokojnina - pokojninska osnova - plače - nadurno delo

Sodišče prve stopnje je odpravilo izpodbijane odločbe glede višine tožnikove starostne pokojnine in v tem delu tožencu vrnilo zadevo v ponovno odločanje, v katerem bo upošteval podatke ugotovljene v sodnem postopku, vključno s preverjenimi podatki s strani revizorke. Upošteval bo tudi podatke o nadurah za leti 1984 in 1986 z upoštevanjem z zakonom določenih kvot, ne glede na to, če je sodišče določeno leto pri navajanju spregledalo. Za ugotovitev pokojninske osnove so relevantni v sodnem postopku preverjeni in ugotovljeni podatki o osebnih dohodkih oziroma plačah in ne posamezne trditve strank, brez konkretnih dokazov.

Pritožba se zavrne in se potrdita sodba in sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo odpravilo odločbe toženca št. ... z dne 23. 6. 2015, z dne 24. 6. 2015 in z dne 26. 6. 2015 v delu, kjer je odločeno o višini tožnikove starostne pokojnine in zadevo v tem delu vrnilo tožencu v ponovno odločanje. Obenem je zavrglo tožbo v delu, kjer tožnik zahteva plačilo razlik med pokojnino, odmerjeno po odločbah iz I. točke in novo odmerjeno pokojnino z zakonskimi zamudnimi obrestmi ter hkrati odločilo, da je toženec dolžan tožniku povrniti stroške postopka v višini 8,99 EUR v roku 15 dni, po poteku tega roka z zakonskimi zamudnimi obrestmi do plačila.

2. Zoper sodbo in sklep je pritožbo vložil tožnik in sicer smiselno zoper I. točko in zoper III. točko izreka glede povrnitve stroškov postopka. Navaja, da je bil v mesecu februarju in marcu na delu v tujini, kjer je tudi začasno stanoval, kar je razvidno iz priloženih računov za hotel in obrazca A1 o delu v tujini. Sodišče je zaradi tega prosil za preložitev naroka za glavno obravnavo, kar pa je bilo zavrnjeno. Zaradi tega je moral pripotovati v A. z letalom iz Švice in se takoj po končanem naroku vrniti na delo. Zato vztraja pri zahtevi, da se mu povrnejo stroški postopka v višini 721,66 EUR. Nadalje vztraja pri dosedanjih navedbah in tožbenemu zahtevku, da se pri izračunu pokojninske osnove upoštevajo pravilni podatki o plačah in nadurah tudi za leti 1984 in 1986, kar je sodišče izpustilo. Glede sto nadur izplačanih v decembru 1980 pa pojasnjuje, da so bile nadure opravljene v obdobju od 21. 8. 1980 do 30. 12. 1980, vendar vse izplačane v decembru. Zato meni, da zakonska omejitev mesečne kvote v tem primeru ne pride v poštev. Glede napake pri plačah za leti 1991 in 1992 je podal podrobno obrazložitev. Pri seštevku plač, ki so jih posredovali na obrazcu M4, kakor tudi pri podatkih, ki so jih posredovali pri napovedi dohodnine, so bili zaradi njegove napake pri seštevanju zneski desetkrat manjši od dejanskih. Napako so odkrili leta 1994, ko so dobili računovodkinjo. Ko so bili opozorjeni na napako, so ročno popravljene obrazce M4 za obe leti poslali z dopisom na ZPIZ v B.. Podatke za dohodnino pa so popravili pri napovedi dohodnine za leto 1994. V zapisniku o opravljeni reviziji z dne 20. 12. 2002 je pri ugotovitvah v prvem odstavku napisano, da je bila revizija za leta 1990, 1991 in 1992 opravljena. Če bi ZPIZ predložil zapisnik o reviziji za ta tri leta, bi bilo iz njega razvidno, da so njegova dokazila točna. Za poračune plač za nazaj od leta 1993 do 1996 je posredoval plačilne liste, kopije virmanov, kopije dohodninskih napovedi, kakor tudi originalne bančne izpiske nakazil prispevkov, iz katerih je nedvoumno razvidno, da so bili prispevki za poračune plačani. Zato bi se ti morali upoštevati pri izračunu pokojninske osnove. ZPIZ ni predložil nobenega drugega dokumenta kot zapisnik o reviziji z dne 20. 12. 2002.

4. Po preizkusu zadeve v skladu z drugim odstavkom 350. člena Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/99 s spremembami, v nadaljevanju: ZPP) pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje popolno in pravilno ugotovilo dejansko stanje in pravilno uporabilo materialno pravo. V postopku pa tudi ni prišlo do absolutnih bistvenih kršitev določb ZPP, na katere pritožbeno sodišče pazi po uradni dolžnosti. Drugih kršitev pa pritožba ne očita.

5. Sodišče prve stopnje je v delu, kjer je odločeno o višini tožnikove starostne pokojnine odpravilo odločbe toženca z dne 23. 6. 2015, z dne 24. 6. 2015 in z dne 26. 6. 2015 in v tem delu tožencu vrnilo zadevo v ponovno odločanje na podlagi 1. alineje 82. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (Ur. l. RS, št. 2/2004 in 10/2004, v nadaljevanju: ZDSS-1). Izrecno je navedlo, da bo toženec ponovno izračunal pokojninsko osnovo in nato tožniku odmeril starostno pokojnino.

6. Za ugotovitev pokojninske osnove so relevantni v sodnem postopku preverjeni in ugotovljeni podatki o osebnih dohodkih oziroma plačah in ne posamezne trditve strank, brez konkretnih dokazov. V kolikor posamezna dejstva niso dokazana, jih ni mogoče upoštevati. V konkretnem primeru bo toženec upošteval podatke ugotovljene v sodnem postopku, vključno s preverjenimi podatki s strani revizorke, torej tudi podatke o nadurah za leti 1984 in 1986 z upoštevanjem z zakonom določenih kvot, ne glede na to, če je sodišče določeno leto pri navajanju spregledalo.

7. Ker bo toženec v ponovljenem postopku ponovno izračunal pokojninsko osnovo in izračunal višino tožnikove starostne pokojnine, se tožnik neutemeljeno sklicuje na posamezne postavke. Pri izračunu pokojninske osnove bo toženec upošteval vse relevantne ugotovitve revizorke, revizorski zapisnik z dne 10. 12. 2015 oziroma zapisnika z dne 23. 7. 2012 in z dne 24. 7. 2012 ter vse odločilne podatke, vključno z izpovedjo in pojasnili zaslišane revizorke, ne zgolj podatke iz predsodnega postopka.

8. Skladno z določbo 155. člena ZPP sodišče pri odločanju o tem, kateri stroški naj se povrnejo stranki, upošteva samo tiste stroške, ki so bili potrebni za pravdo. O tem, kateri stroški so bili potrebni in koliko znašajo, odloči sodišče po skrbni presoji vseh okoliščin.

9. Po citirani določbi se stranki priznajo le tisti stroški, ki so bili potrebni za pravdo, predlog za povračilo nepotrebnih stroškov pa se zavrne. Pri presoji, kateri stroški so potrebni upošteva objektivni in ne subjektivni kriterij. Stranki je mogoče priznati le tiste stroške, ki se jim ni mogla izogniti.

10. Iz listinske dokumentacije je razvidno, da je sodišče za dne 16. 2. 2016 ob 12.20 uri razpisalo glavno obravnavo. Tožnik je sodišče z dopisom z dne 18. 1. 2016 zaprosil za preložitev razpisane obravnave in kot razlog navedel, da bo od 7. 2. 2016 do 30. 3. 2016 v tujini in se glavne obravnave ne more udeležiti (listovna št. 18). Sodišče prve stopnje je tožnika z dopisom z dne 20. 1. 2016 obvestilo, da naroka ne bo preklicalo in za to navedlo tudi razloge. Tožnik je bil s tem dopisom, ki ga je prejel 22. 1. 2016 (podatek iz predložene podpisane vročilnice), še pred 7. 2. 2016 seznanjen, da sodišče glavne obravnave ne bo preklicalo.

11. Sodišče prve stopnje je tožniku, ki je priglasil tudi stroške za prihod iz tujine na glavno obravnavo, na podlagi 19. člena v zvezi s 5. do 9. člena Pravilnika o povrnitvi stroškov v pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 15/03 s spremembami, v nadaljevanju: Pravilnik) priznalo potne stroške le v višini kilometrine za povratno pot na relaciji C. - A., to je kilometrino za potovanje od stalnega prebivališča do kraja, kjer je bil opravljen narok za glavno obravnavo, ne pa tudi stroškov za prihod na narok iz tujine. Stroški za prihod na glavno obravnavo iz tujine niso bili potrebni stroški. Tožnik je še pred 7. 2. 2016 vedel, da glavna obravnava ne bo preložena, pa je kljub temu opravil pot v tujino. Od 22. 1. 2016 do 7. 2. 2016 je tožnik imel dovolj časa, da bi se stroškom za potovanje iz tujine izognil, bodisi s postavitvijo pooblaščenca ali na drug prav tako ustrezen način. Stroški za prihod na glavno obravnavo iz tujine niso bili potrebni stroški in tudi ne takšni stroški, da se jim tožnik ne bi mogel izogniti. Zato jih sodišče prve stopnje utemeljeno ni priznalo.

12. Ker so pritožbene navedbe neutemeljene, izpodbijana sodba in sklep pa pravilna in zakonita, je pritožbeno sodišče na podlagi 353. člena in 2. točke 365. člena ZPP tožnikovo pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sodbo in sklep sodišča prve stopnje.

ZPIZ-2 člen 30. ZPP člen 154, 155. Pravilnik o povrnitvi stroškov v pravdnem postopku člen 5, 6, 7, 8, 9, 19.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.