TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VDSS sklep Psp 156/2016
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2016-05-19

Nada Perić Vlaj (preds.), Elizabeta Šajn Dolenc (poroč.), Jože Cepec

zavrženje pritožbe - nedovoljena pritožba

Pritožba je pravno sredstvo, ki jo imajo stranke pravico vložiti zoper sodno odločbo sodišča prve stopnje. ZPP v 343. členu določa, da se smejo stranke pritožiti v predpisanem roku zoper sodno odločbo, izdano na prvi stopnji. Zoper sodno odločbo sodišča druge stopnje pritožba ni dovoljena in iz tega razloga tudi nima pravnega pouka za vložitev rednega pravnega sredstva. Sodišče prve stopnje je zato tožnikovo pritožbo, vloženo zoper sodbo Višjega delovnega in socialnega sodišča, skladno s prvim odstavkom 343. člena ZPP pravilno zavrglo kot nedovoljeno.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrglo pritožbo tožnika z dne 25. 1. 2016.

2. Zoper sklep je pritožbo vložil tožnik, smiselno zaradi nepopolne ugotovitve dejanskega stanja in nepravilno uporabljenega materialnega oziroma procesnega prava. Navaja, da sklep izpodbija v tistem delu, ki se nanaša na upokojitveno odločbo. Z njo je bilo ugotovljeno, da je pri njem podana 100 % invalidnost, kar pa pri izračunu pokojnine ni bilo upoštevano. Meni, da je zato oškodovan mesečno za 150,00 EUR.

4. Po preizkusu zadeve v skladu z drugim odstavkom 350. člena Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/99 s spremembami, v nadaljevanju ZPP) pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje na podlagi ugotovljenih dejstev pravilno odločilo v zadevi. Pri tem pa ni kršilo postopkovnih določb, na katere pritožbeno sodišče pazi po uradni dolžnosti.

5. Zoper odločbe sodišč, to je zoper sodbe in sklepe, imajo stranke, ki se z njimi ne strinjajo, možnost vložiti pravna sredstva le, če zakon tako določa in v primeru, ko zakon omogoča vložitev pravnega sredstva, le tista pravna sredstva, ki jih zakon določa.

6. Pritožba je pravno sredstvo, ki jo imajo stranke pravico vložiti zoper sodno odločbo sodišča prve stopnje. ZPP v 343. členu jasno določa, da se smejo stranke pritožiti v predpisanem roku zoper sodno odločbo, izdano na prvi stopnji. Logičen je torej zaključek, da zoper sodno odločbo sodišča druge stopnje, pritožba ni dovoljena in iz tega razloga tudi nima pravnega pouka za vložitev rednega pravnega sredstva.

7. Ob formalnem preizkusu pritožbe, je zato sodišče prve stopnje, tožnikovo pritožbo vloženo zoper sodbo Višjega delovnega in socialnega sodišča opr. št. Psp 347/2015 z dne 3. 12. 2015, skladno s prvim odstavkom 343. člena ZPP, pravilno pritožbo kot nedovoljeno zavrglo.

8. Ker je sodišče prve stopnje pritožbo kot nedovoljeno zavrglo, za vsebinsko obravnavanje zadeve niso podani pogoji. Pritožbene navedbe, da je tožnik prikrajšan za 150,00 EUR mesečno, so posledično neupoštevne.

9. Glede na vse obrazloženo je pritožbeno sodišče tožnikovo pritožbo na podlagi 2. točke 365. člena ZPP kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VDSS sklep Pdp 774/2016
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2016-10-10

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Samo Puppis (preds.), mag. Aleksandra Hočevar Vinski (poroč.), Silva Donko

zavrženje pritožbe - nedovoljena pritožba - redno pravno sredstvo

Pritožba je nedovoljena, če jo vloži oseba, ki nima te pravice (343. člen ZPP). Ker ZPP zoper sklep pritožbenega sodišča o zavrženju pritožbe ne predvideva pritožbe, torej rednega pravnega sredstva, obravnava vlagateljeve pritožbe na pritožbeni stopnji ni dopustna in se zato vlagateljeva pritožba zavrže (346. člen ZPP).

1. Vlagatelj pritožbe izpodbija sklep pritožbenega sodišča Pdp 569/2016 z dne 18. 8. 2016, s katerim je zavrnilo vlagateljevo pritožbo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje z dne 1. 6. 2016 o zavrženju vloge z dne 27. 4. 2016.

2. Vlagatelj v pritožbi izraža nestrinjanje s stališčem pritožbenega sodišča, ki je soglašalo z razlogovanjem sodišča prve stopnje, da je bila vloga z dne 27. 4. 2016  prepozno popravljena in da tudi sicer še vedno ni sposobna za obravnavo, saj vlagatelj ni predložil zadostnega števila vlog, ni postavil tožbenega zahtevka (105., 108. in 180. člen Zakona o pravdnem postopku - ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 in nasl.), niti ni vložil prošnje za brezplačno pravno pomoč, da bi se na takšen način podaljšal odrejeni rok za popravo oziroma dopolnitev vloge.

4. Pritožba je nedovoljena, če jo vloži oseba, ki nima te pravice (343. člen ZPP). Ker ZPP zoper sklep pritožbenega sodišča o zavrženju pritožbe ne predvideva pritožbe, torej rednega pravnega sredstva, obravnava vlagateljeve pritožbe na pritožbeni stopnji ni dopustna in se zato vlagateljeva pritožba zavrže (346. člen ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VDSS sklep Psp 316/2016
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2016-11-03

Nada Perić Vlaj (preds.), Jože Cepec (poroč.), Edo Škrabec

SOCIALNO ZAVAROVANJE - POKOJNINSKO ZAVAROVANJE - INVALIDI - CIVILNO PROCESNO PRAVO

stroški postopka - brezplačna pravna pomoč

Odvetnik, ki izvaja storitve brezplačne pravne pomoči, je upravičen do plačila za svoje delo v višini polovice zneska, ki bi mu pripadal po Odvetniški tarifi.

Pritožbi se ugodi in se znesek 245,79 EUR v IV. točki izreka sklepa in sodbe oziroma v sklepu o popravi sklepa in sodbe nadomesti z zneskom 122,89 EUR.

1. Prvostopenjsko sodišče je v sklepu in sodbi z dne 4. 4. 2016 naložilo, da je toženka dolžna tožniku povrniti stroške postopka v znesku 245,79 EUR v roku 15 dni na račun Delovnega sodišča v Mariboru. S popravnim sklepom z dne 20. 4. 2016 je IV. točko izreka popravilo tako, da je tožena stranka dolžna za tožnika povrniti stroške postopka v znesku 245,79 EUR na račun Delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani.

2. Zoper sklep o stroških v sodbi oziroma v popravnem sklepu se pritožuje tožena stranka. Meni, da je prvostopenjsko sodišče napačno uporabilo materialno pravo pri odmeri stroškov, saj ni upoštevalo petega odstavka 17. člena Odvetniške tarife, kjer je določeno, da je odvetnik, postavljen po uradni dolžnosti in odvetnik, ki izvaja storitve brezplačne pravne pomoči, upravičen do plačila za svoje delo v višini polovice zneska, ki bi mu pripadal po Odvetniški tarifi.

4. Pritožbeno sodišče je opravilo preizkus izpodbijanega dela sodbe in sklepa o popravi v obsegu pritožbenih navedb in kakor to določa drugi odstavek 350. člena Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/99 s spremembami, ZPP). Po opravljenem preizkusu pritožbeno sodišče ugotavlja, da je prvostopenjsko sodišče napačno uporabilo materialno pravo pri odmeri stroškov postopka, saj ni upoštevalo petega odstavka 17. člena Zakona o odvetniški tarifi.

5. Sodišče je priznalo za sestavo tožbe 300 točk, za sestavo pripravljalne vloge 225 in 10,5 točk za materialne stroške, kar skupaj znaša 535,5 točk oziroma 545,79 EUR upoštevajoč vrednost točke 0,459. Pri tem je prvostopenjsko sodišče prezrlo, da je v primeru odobritve brezplačne pravne pomoči kot je v tem primeru, potrebno upoštevati peti odstavek 17. člena ZOdvT, ki določa, da je odvetnik v primeru odobritve brezplačne pravne pomoči upravičen do plačila za svoje delo v višini polovice zneska, ki bi mu pripadal po odvetniški tarifi.

6. Na podlagi navedenega je pritožbeno sodišče v skladu s peto alinejo 358. člena ZPP v zvezi s 366. členom ZPP pritožbi ugodilo in znesek 245,79 EUR v IV. točki izreka sklepa in sodbe z dne 4. 4. 2016 oziroma enak znesek v sklepu o popravi sodbe in sklepa z dne 20. 4. 2016 znižalo na znesek 122,89 EUR.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VDSS sklep Psp 375/2016
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2016-11-10

Elizabeta Šajn Dolenc (preds.), Jože Cepec (poroč.), Nada Perić Vlaj

bolniški stalež - stroški priče - kilometrina - izgubljen zaslužek

Priči v skladu z 2. odstavkom 173. člena ZUJF pripada 18 % cene bencina za prevožen kilometer, kar na dan pričanja (4. 5. 2016) pomeni 0,21 EUR za prevoženi kilometer oziroma za 150 kilometrov 31,50 EUR.

Pritožbi se ugodi in se izpodbijani sklep spremeni tako, da se znesek 83,42 EUR v I. točki izreka sklepa zviša na znesek 204,00 EUR.

1. Prvostopenjsko sodišče je z izpodbijanim sklepom odmerilo stroške pričanja A.A., osebne zdravnice drugotožeče stranke. Sklenilo je, da je priča, za pričanje na naroku dne 4. 5. 2016, upravičena do povračila izgubljenega zaslužka za 6 ur dela, kar znaša 69,00 EUR in za potne stroške na relaciji B. - C. in nazaj v višini 14,42 EUR, skupaj 83,42 EUR.

2. Zoper višino priznanih stroškov se pritožuje priča. Navaja, da je znašal izgubljeni zaslužek izpad sistematičnih pregledov šolarjev in sicer 20 pacientov po 11,50 EUR, to je 230,00 EUR oziroma v kolikor se ta izpad ne bi upošteval v celoti je potrebno upoštevati refundacijo za 6 ur osebnega dohodka z bruto vrednostjo ure 27,73 EUR. Glede višine priznane kilometrine pritožnica meni, da je potrebno upoštevati 0,21 EUR za kilometer, kar za 150 priznanih kilometrov znaša 31,50 EUR.

4. Pritožbeno sodišče je opravilo preizkus izpodbijanega sklepa, upoštevajoč 366. člen Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 s spremembami) v obsegu pritožbenih navedb in kakor to določa drugi odstavek 350. člena ZPP. Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je prvostopenjsko sodišče napačno menilo, da znaša ura izgubljenega zaslužka priče 11,50 EUR in napačno uporabilo materialno pravo glede višine kilometrine.

5. Glede kilometrine je potrebno šteti, da tožnici v skladu z drugim odstavkom 173. člena ZUJF (Ur. l. RS, št. 40/2012) pripada 18 % cene bencina za prevožen kilometer, kar na dan pričanja pomeni 0,21 EUR za prevoženi kilometer oziroma za 150 kilometrov 31,50 EUR.

6. Glede izpada dohodka pritožbeno sodišče iz predloženega računa priče povzema, da se izpad prihodka nanaša na pregled 20 pacientov v roku 8 ur, kar znaša skupaj 230,00 EUR oziroma za 6 ur je to 172,50 EUR (6 ur x 2,5 pacienta na uro x 11,5 EUR).

7. Glede na navedeno priči pripada skupaj iz naslova izpadlega dohodka in potnih stroškov skupaj 204,00 EUR.

8. Na podlagi navedenega je pritožbeno sodišče pritožbi tožnice ugodilo v skladu s 3. točko 365. člena ZPP in izpodbijani sklep v I. točki glede višine stroškov pričanja spremenilo tako, da je znesek 83,42 EUR nadomestilo z zneskom 204,00 EUR.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VDSS Sklep Pdp 889/2017
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2017-11-30

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Valerija Nahtigal Čurman (preds.), Jelka Zorman Bogunovič (poroč.), Marko Hafner

zavrženje pritožbe - elektronska vloga - podpis

Pritožba mora skladno z določbo 335. člena ZPP obsegati tudi podpis vlagatelja. Po 105.b členu ZPP mora biti vloga (torej tudi pritožba), ki je v elektronski obliki, podpisana z varnim elektronskim podpisom, overjenim s kvalificiranim potrdilom. Pritožba, ki jo je v elektronski obliki vložil tožnik, takšnega kvalificiranega potrdila ne vsebuje, zato se šteje, da ni podpisana in torej ne vsebuje vsega, kar bi morala. Ker se v postopku s pritožbo po določbi 336. člena ZPP ne uporabljajo določbe 108. člena ZPP o vračanju nepopolnih vlog v dopolnitev, je pritožba nepopolna, zato jo je pritožbeno sodišče zavrglo.

1. Toženec je dne 11. 10. 2017 po elektronski pošti vložil pritožbo zoper sklep sodišča prve stopnje opr. št. I Pd 727/2015 z dne 3. 10. 2017, s katerim je sodišče prve stopnje zavrglo pritožbo zoper sodbo pod isto opr. št. I Pd 727/2015 z dne 8. 9. 2017.

2. Pritožba mora skladno z določbo 335. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 in nadaljnji) obsegati tudi podpis vlagatelja. Po 105.b členu ZPP mora biti vloga (torej tudi pritožba), ki je v elektronski obliki, podpisana z varnim elektronskim podpisom, overjenim s kvalificiranim potrdilom. Pritožba, ki jo je v elektronski obliki vložil tožnik, takšnega kvalificiranega potrdila ne vsebuje, zato se šteje, da ni podpisana in torej ne vsebuje vsega, kar bi morala. Ker se v postopku s pritožbo po določbi 336. člena ZPP ne uporabljajo določbe 108. člena ZPP o vračanju nepopolnih vlog v dopolnitev, je pritožba nepopolna, zato jo je pritožbeno sodišče zavrglo.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 105b, 108, 335.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VDSS sklep Psp 583/2016
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2017-02-02

Jože Cepec (preds.), Elizabeta Šajn Dolenc (poroč.), Edo Škrabec

SOCIALNO ZAVAROVANJE - POKOJNINSKO ZAVAROVANJE - CIVILNO PROCESNO PRAVO

nepopolna pritožba - podpis pritožnika - zavrženje pritožbe

Ker je tožnik vložil pritožbo, ki je ni podpisal, jo je sodišče utemeljeno zavrglo.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom pritožbo zavrglo.

2. Zoper sklep je pritožbo vložil tožnik smiselno zaradi nepopolne ugotovitve dejanskega stanja in nepravilne uporabe materialnega prava. V obširni pritožbi opisuje postopanje v zvezi z ocenjevanjem telesne okvare. Nadalje navaja, da je namesto podpisa žig z njegovim imenom ali pa trije križci. Lahko pa podpis overi pri notarju, saj se ne strinja, da je sodišče pritožbo zavrglo.

4. Po preizkusu zadeve v skladu z drugim odstavkom 350. člena v zvezi s 366. členom Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/99 s spremembami, v nadaljevanju ZPP) pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje na podlagi ugotovljenega dejanskega stanja pravilno odločilo. V postopku pa tudi ni prišlo do absolutnih bistvenih kršitev določb ZPP, na katere pritožbeno sodišče pazi po uradni dolžnosti.

5. V 343. členu ZPP je določeno, da prepozno, nepopolno ali nedovoljeno pritožbo zavrže s sklepom predsednik senata sodišča prve stopnje brez naroka. Pritožba je nepopolna, če ne vsebuje sestavin iz 1. in 4. točke 335. člena tega zakona.

6. Pomeni, da se pritožba šteje za nepopolno in jo predsednik senata sodišča prve stopnje zavrže, če ne vsebuje navedbe sodbe, zoper katero se vlaga in če s strani pritožnika ni podpisana, pri tem pa se skladno s 336. členom ZPP v postopku s pritožbo ne uporabljajo določbe 108. člena tega zakona o vračanju nepopolnih vlog v dopolnitev.

7. V obravnavanem primeru je tožnik vložil pritožbo, ki je ni podpisal. Pritožba pa tudi ni vsebovala nobenega od zatrjevanih znakov in sicer namesto podpisa žig s tožnikovim imenom ali tremi križci. Zato pritožba neutemeljeno uveljavlja, da je bila pritožba, ker je bila popolna, brez podlage zavržena. Glede na zgoraj citirano določbo 336. člena ZPP, ko se nepopolne vloge v pritožbenem postopku ne vračajo v dopolnitev, pa pritožba tudi neutemeljeno smiselno uveljavlja možnost overitve podpisa pri notarju.

8. Zaradi vsega obrazloženega je pritožbeno sodišče tožnikovo pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in v skladu z 2. točko 365. člena ZPP potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VDSS Sklep Psp 185/2017
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2017-06-15

Edo Škrabec (preds.), Nada Perič Vlaj (poroč.), Elizabeta Šajn Dolenc

Pritožba zoper sodbo bi bila pravočasna, če bi bila priporočeno na pošto oddana najkasneje v petek 31. 3. 2017. Iz poštne ovojnice je razvidno, da je bila na pošto priporočeno oddana dne 3. 4. 2017, kar pomeni, da je bila vložena po preteku zakonskega 15-dnevnega roka. Torej prepozno. Sodišče prve stopnje jo je zato na podlagi 343. člena ZPP zakonito zavrglo.

Pritožba se zavrne in potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je kot prepozno zavrglo pritožbo, vloženo zoper sodbo opr. št. V Ps 1634/2016 z dne 24. 2. 2017.

2. Sklep izpodbija tožnica po pooblaščencu in predlaga, da pritožbeno sodišče zadevo obravnava po vsebini. Navaja le, da naj bi 15 dnevni rok za pritožbo potekel v soboto, ko sodišče ne dela, zato se je iztekel prvi naslednji delovni dan, v danem primeru 3. 4. 2017. Tedaj je bila pritožba priporočeno oddana na pošto.

4. Po preizkusu zadeve pritožbeno sodišče ugotavlja, da je izpodbijani sklep o zavrženju pritožbe izdan ob popolno razčiščenem procesnem stanju in pravilno uporabljenem Zakonu o pravdnem postopku

(ZPP). Sklep je utemeljen s prepričljivimi dejanskimi in pravilnimi pravnimi razlogi.

5. Iz dejanskih ugotovitev prvostopenjskega sodišča, ki so povsem v skladu z razpoložljivo listinsko dokumentacijo izhaja, da je bila tožničinemu pooblaščencu dne 1. 3. 2017 poskušana vročitev priporočenega pisma s sodbo V Ps 1634/2016 z dne 24. 2. 2017. Ker vročitev tega dne naslovniku ni bila mogoča, je bilo v hišnem predalčniku puščeno obvestilo, kje je pisanje in rok 15 dni, v katerem ga mora dvigniti. Glede na to, da pooblaščenec sodnega pisanja v 15 dneh ni dvignil, je bila sodna pošiljka po poteku roka dne 17. 3. 2017 puščena v hišnem predalčniku. Ob takšnem dejanskem stanju se v skladu s 4. odst. 142. člena ZPP šteje, da je bila sodna pošiljka vročena s potekom 15 dnevnega roka, to je 16. 3. 2017.

6. Pritožbeni 15-dnevni rok, šteto od 17. 3. 2017 dalje se je iztekel na petek 31. 3. 2017 in ne 3. 4. 2017, kot je pavšalno in protispisno zatrjevano v obravnavani pritožbi. Pritožba zoper sodbo bi bila pravočasna, če bi bila priporočeno na pošto oddana najkasneje v petek 31. 3. 2017. Ker je iz poštne ovojnice razvidno, da je bila na pošto priporočeno oddana šele 3. 4. 2017 (list. št. 16) je zagotovo vložena po preteku zakonskega 15 dnevnega roka. Torej prepozno. Sodišče prve stopnje jo je na podlagi 343. člena ZPP zakonito zavrglo.

7. Zaradi obrazloženega je ob uporabi 2. odstavka 365. člena ZPP potrebno pritožbo zavrniti in potrditi sklep sodišča prve stopnje.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 142, 142/4, 343.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VDSS Sklep Psp 178/2017
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2017-06-15

Edo Škrabec (preds.), Nada Perič Vlaj (poroč.), Elizabeta Šajn Dolenc

Predlog za obnovo postopka, končan s pravnomočno sodno odločbo, ni vložen po odvetniku, niti ni izkazano, da bi vlagateljica imela pravniški državni izpit. Zato je predlog za obnovo sodnega postopka, ob uporabi 91. člena ZPP, zakonito zavržen.

Pritožba se zavrne in potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je zavrglo pritožničin predlog za obnovo postopka, končanega s pravnomočno sodbo opr. št. Psp 468/2016 z dne 11. 1. 2017 v zvezi s sodbo opr. št. IX Ps 1166/2015 z dne 26. 5. 2016, ker je ugotovilo, da nima postulacijske sposobnosti za vloženo izredno pravno sredstvo.

2. Zoper sklep je tožnica vložila pravočasno pritožbo, smiselno zaradi nepravilno ugotovljenega procesnega stanja in nepravilno uporabljenega prava. Obrazložitev sklepa naj bi bila pomanjkljiva in brez zakonskih določb. Sodišču predlaga, da zadevo ponovno obravnava in končno zahtevku ugodi.

4. Obnova pravnomočno končanega sodnega postopka je izredno pravno sredstvo, ki jo je mogoče dopustiti le v primerih in pod pogoji, določenimi z zakonom. Torej, če je izkazan vsaj eden od obnovitvenih razlogov iz 394. člena Zakona o pravdnem postopku

(ZPP), če je predlog vložen v predpisanem subjektivnem in objektivnem roku (396. člen) in če je vložen po osebi, ki ima predpisano postulacijsko sposobnost.

5. Glede na 3. odst. 86. člena ZPP lahko namreč stranka v postopku z izrednimi pravnimi sredstvi pravdna dejanja na pravno veljaven način opravlja le po pooblaščencu, ki je odvetnik, oziroma če ima sama pravniški državni izpit (4. odst. 86. člena). Če slednji predpostavki nista izpolnjeni in predlog za obnovo postopka ni vložen po odvetniku ali ga je vložila stranka, ki nima pravniškega državnega izpita, je sodišče uveljavljano izredno pravno sredstvo v skladu z 91. členom ZPP dolžno zavreči.

6. Prav takšno dejansko procesno stanje je podano tudi v predmetni zadevi. Glede na listinsko gradivo v sodnem spisu (list. št. 30) sodišče prve stopnje pravilno ugotavlja, da predlog za obnovo postopka, končan s pravnomočno sodno odločbo Psp 468/2016 z dne 11. 1. 2017, ni vložen po odvetniku, niti ni izkazano, da bi vlagateljica imela pravniški državni izpit. To pa je tudi edino odločilno za pritožbeno rešitev zadeve.

7. Ker je ob ugotovljenem dejanskem procesnem stanju predlog za obnovo sodnega postopka ob uporabi 91. člena ZPP zakonito zavržen, je potrebno pritožbo na podlagi 2. odst. 365. člena ZPP zavrniti in potrditi sklep sodišča prve stopnje.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 86, 86/3, 86/4, 394, 396.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VDSS Sklep Psp 325/2017
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2017-10-05

Jože Cepec (preds.), Elizabeta Šajn Dolenc (poroč.), Edo Škrabec

ZPP v določbi prvega odstavka 333. člena in prvega odstavka 363. člena določa, da je pritožba dovoljena zgolj zoper sodbo oziroma sklep sodišča prve stopnje, kar pomeni, da pritožbe zoper drugostopno sodno odločbo ni oziroma, da le-ta ni dovoljena.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom pritožbo zavrglo.

2. Zoper sklep je pritožbo vložil vložnik smiselno zaradi nepopolne ugotovitve dejanskega stanja in nepravilne uporabe materialnega prava. Navaja, da je izpodbijani sklep protiustaven. Ne strinja, da pritožba ni dovoljena. Pritožbe je redno vlagal pravočasno. Sklicuje se na sodbo sodišča prve stopnje z dne 1. 6. 2016, s katero je uspel. Omenja osebe, ki so sodelovale v postopku in razlaga posamezne pravne institute. Vztraja, da je tožena stranka poleg glavnice dolžna njemu plačati še obresti.

4. Po preizkusu zadeve v skladu z drugim odstavkom 350. člena Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/99 s spremembami, v nadaljevanju ZPP) pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje popolno in pravilno ugotovilo dejansko stanje in pravilno uporabilo materialno oziroma procesno pravo. V postopku pa tudi ni prišlo do absolutnih bistvenih kršitev določb ZPP, na katere pritožbeno sodišče pazi po uradni dolžnosti. Sodišče prve stopnje je sklep ustrezno obrazložilo z dejanskimi in pravnimi razlogi.

5. Iz izpodbijanega sklepa izhaja, da je vložnik na naslovno sodišče in na Vrhovno sodišče RS dne 12. 6. 2017 vložil pritožbo zoper sklep Višjega delovnega in socialnega sodišča opr. št. Psp 158/2017. Sodišče prve stopnje je pritožbo vloženo zoper sklep sodišča druge stopnje pravilno zavrglo.

6. ZPP namreč v določbi prvega odstavka 333. člena in prvega odstavka 363. člena določa, da je pritožba dovoljena zgolj zoper sodbo oziroma sklep sodišča prve stopnje, kar pomeni, da pritožbe zoper drugostopno sodno odločbo ni oziroma, da le-ta ni dovoljena.

7. Skladno s prvim odstavkom 343. člena ZPP prepozno, nepopolno ali nedovoljeno pritožbo zavrže s sklepom predsednik senata sodišča prve stopnje brez naroka.

8. Ker je izpodbijani sklep pravilen in zakonit in tudi ni protiustaven, kot zatrjuje pritožba, je pritožbeno sodišče v skladu z 2. točko 365. člena ZPP vložnikovo pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 333, 333/1, 363, 363/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.