VDSS Sklep Pdp 816/2018
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2018-11-28

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Marko Hafner (preds.), mag. Aleksandra Hočevar Vinski (poroč.), Ruža Križnar Jager

odločitev o pravdnih stroških - delna izpolnitev zahtevka - takojšen umik - načelo uspeha - separatni stroški

Pojem takojšnje izpolnitve je potrebno tudi v tem sporu razlagati tako kot v drugih istovrstnih primerih zoper isto toženo stranko, ko so pripadniki Slovenske vojske v posledici (delne) izpolnitve zahtevka (v celoti) umaknili tožbo, pri čemer tega niso storili takoj po izpolnitvi, ampak kasneje, s tem da v vmesnem času niso bila opravljena procesna dejanja, glede katerih bi prišla v poštev določba 156. člena ZPP o separatnih stroških. Zato je za odločitev o stroških postopka poleg prvega odstavka 158. člena ZPP relevanten tudi drugi odstavek 154. člena ZPP, ki se nanaša na upoštevanje deleža uspeha v pravdi, ter tudi prvi odstavek 155. člena ZPP, ki določa vidik potrebnosti stroškov.

I. Pritožbi se delno ugodi in se izpodbijani del sklepa spremeni tako, da je tožeča stranka dolžna toženi stranki povrniti stroške postopka v višini 130,91 EUR, v roku 8 dni, z zakonskimi zamudnimi obrestmi od poteka roka do plačila.

II. Tožeča stranka je dolžna povrniti toženi stranki pritožbene stroške v višini 58,53 EUR, v roku 8 dni, z zakonskimi zamudnimi obrestmi od poteka roka do plačila.

1. Sodišče prve stopnje je sklenilo, da se postopek ustavi, ter da je tožena stranka dolžna tožeči stranki povrniti stroške postopka v višini 205,87 EUR, v roku 8 dni, z zakonskimi zamudnimi obrestmi od poteka roka do plačila.

2. Zoper odločitev o stroških postopka se pritožuje tožena stranka zaradi zmotne uporabe materialnega prava in bistvene kršitve določb pravdnega postopka. Navaja, da je sodišče na napačnih izhodiščih ugotavljalo uspeh strank v postopku, in sicer ločeno glede na prvotno postavljeni zahtevek ter posebej glede na povečani zahtevek. V zvezi s slednjim je ugotovilo, da je tožnik uspel v 23 % deležu, glede prvotnega zahtevka pa, da je uspel v celoti, česar sodišče ni ustrezno upoštevalo. Tožena stranka vztraja, da bi ji moral tožnik povrniti vse stroške postopka, ker tožbe ni umaknil takoj po (delni) izpolnitvi 5. 12. 2017, pač pa pol leta kasneje. Sploh pa je bil tožnik na podlagi odredbe ministrstva z dne 27. 6. 2017 seznanjen s tem, da bo tožena stranka sporne terjatve pripadnikom Slovenske vojske (SV) plačala, kar je tudi storila, tožnik pa je ravno na dan izpolnitve zahtevek povečal ter nato zahtevek v celoti umaknil. Tožena stranka ni dolžna nositi stroškovnih posledic njegovih ravnanj. Sodišče je nejasno razlogovalo o uporabi 155. in 158. člena ZPP. Po sodni praksi bi šlo za takojšnji umik tožbe v roku 8 dni (Cpg 59/2017) oziroma 2 dneva po izpolnitvi zahtevka (I Cpg 1308/2015). Tožena stranka se sklicuje še na paricijski rok 8 dni iz 29. člena ZDSS-1 ter na rok 15 dni za soglasje k umiku tožbe iz 188. člena ZPP. Izpodbijani sklep je napačen in tudi pomanjkljiv, ker sodišče ni pojasnilo, kaj pomeni takoj po izpolnitvi zahtevka.

3. Tožeča stranka v odgovoru na pritožbo predlaga njeno zavrnitev.

5. Pritožbeno sodišče je sklep v izpodbijanem delu preizkusilo v okviru pritožbenih razlogov in razlogov, na katere pazi po uradni dolžnosti po drugem odstavku 350. člena v zvezi s 366. členom Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 in nasl.).

6. Tožnik je s prvotnim zahtevkom vtoževal 1.446,36 EUR, kar je med postopkom povišal na 6.267,56 EUR. Nato mu je tožena stranka plačala znesek v prvotno vtoževani višini, kar je sodišče ocenilo v višini 23 % celotne vtoževane terjatve. To je štelo kot relevanten delež uspeha v postopku, napačno pa ga je upoštevalo le v zvezi s procesnimi dejanji strank, ki so bila opravljena v času po spremembi tožbe, za čas pred spremembo tožbe pa je štelo, da je tožnik v sporu uspel v celot. To je privedlo do tega, da je sodišče toženi stranki izmed priglašenih stroškov postopka priznalo le strošek za soglasje k umiku tožbe v 77 %, kar pa ni pravilno. V zvezi s tem je pritožba utemeljena, neutemeljeno pa se tožena stranka zavzema, da bi ji tožnik moral povrniti vse njene stroške postopka.

7. Po prvem odstavku 158. člena ZPP mora tožeča stranka, ki umakne tožbo, nasprotni stranki povrniti pravdne stroške, razen če jo je umaknila takoj, ko je tožena stranka izpolnila zahtevek. Tožena stranka uveljavlja, da do umika tožbe ni prišlo takoj po delni izpolnitvi zahtevka. Pojem takojšnje izpolnitve je potrebno tudi v tem sporu razlagati tako kot v drugih istovrstnih primerih zoper isto toženo stranko, ko so pripadniki Slovenske vojske v posledici (delne) izpolnitve zahtevka (v celoti) umaknili tožbo, pri čemer tega niso storili takoj po izpolnitvi, ampak kasneje, s tem da v vmesnem času niso bila opravljena procesna dejanja, glede katerih bi prišla v poštev določba 156. člena ZPP o separatnih stroških. Zato je za odločitev o stroških postopka poleg prvega odstavka 158. člena ZPP relevanten tudi drugi odstavek 154. člena ZPP, ki se nanaša na upoštevanje deleža uspeha v pravdi, ter tudi prvi odstavek 155. člena ZPP, ki določa vidik potrebnosti stroškov.

8. Tožnik je v skladu z Odvetniško tarifo (OT, Ur. l. RS, št. 2/2015 in nasl.) upravičen do 300 točk za tožbo, 300 točk za pripravljalno vlogo, 50 točk za umik tožbe, kar z 2 % materialnimi stroški in 20 % DDV znaša 371,27 EUR, v 23 % pa 85,39 EUR. Tožnik je priglasil tudi strošek sodne takse, kar mu sodišče prve stopnje ni priznalo, pritožbeno sodišče tega na pritožbo tožene stranke ne more storiti. Stroški tožene stranke so 300 točk za odgovor na tožbo, 300 točk za pripravljalno vlogo in 2 % materialni stroški, kar znaša 280,91 EUR, v 77 % pa 216,30 EUR. To pomeni, da je tožnik dolžan povrniti toženi stranki 130,91 EUR, ne pa tožena stranka njemu 205,87 EUR, kot je napačno odločilo sodišče prve stopnje.

9. Zato je pritožbeno sodišče pritožbi delno ugodilo in izpodbijani del sklepa spremenilo tako, da je tožnik dolžan toženi stranki povrniti stroške postopka v višini 130,91 EUR (365. člena ZPP).

10. Ker je tožena stranka s pritožbo v približno polovičnem deležu uspela, ji mora tožnik povrniti pritožbene stroške: 250 točk za pritožbo in 2 % materialne stroške, kar znaša 117,05 EUR, v 50 % pa 58,53 EUR. Tožnik krije sam svoje stroške odgovora na pritožbo, saj ta ni bil potreben za odločitev o pritožbi (154., 155. in 165. člen ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 154, 154/2, , 155, 155/1, 156, 158, 158/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.