VDSS Sodba Psp 319/2018
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2018-11-15

Jože Cepec (preds.), Edo Škrabec (poroč.), Elizabeta Šajn Dolenc

Po 2. odstavku 34. člena ZSVarPre je upravičenec do izredne denarne socialne pomoči dolžan prejeto pomoč uporabiti za namen, za katerega mu je bila dodeljena, in sicer v roku 30 dni po prejemu pomoči oziroma do vložitve nove vloge, če je vložena pred potekom roka. Če je rok zamujen iz opravičenih razlogov, je v skladu z zakonom o splošnem upravnem postopku mogoč predlog za vrnitev v prejšnje stanje (3. odstavek). Dokazila o porabi sredstev je upravičenec dolžan predložiti pristojnemu centru za socialno delo v roku 45 dni po prejemu izredne denarne socialne pomoči, oziroma najkasneje ob vložitvi nove vloge za izredno denarno socialno pomoč. Če tega ne stori, ali pa se iz dokazil ugotovi, da pomoč ni bila namensko uporabljena, ali ni bila uporabljana v predpisanem roku, ni upravičen do izredne socialne pomoči 14 mesecev po mesecu prejema istovrstne denarne dajatve, razen v primeru vložitve nove vloge zaradi naravne nesreče ali višje sile (4. odstavek).

Pritožba se zavrne in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek na odpravo odločb št. ... z dne 1. 2. 2018 in št. ... z dne 15. 12. 2017 ter priznanje izredne denarne socialne pomoči.

2. Zoper sodbo se pritožuje tožnik zaradi kršitve 2. in 3. člena Ustave RS in EKČP. Izredna denarna socialna pomoč mu ni bila priznana, čeprav je bil zaposlen in se je znašel v težavah.

4. Po preizkusu zadeve v skladu z 2. odstavkom 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP)

pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje na podlagi pravilno in popolno ugotovljenega dejanskega stanja pravilno uporabilo materialno pravo. V postopku tudi ni prišlo do kršitev določb ZPP, na katere se pazi po uradni dolžnosti. Povsem pavšalno zatrjevane kršitve 2. in 3. člena Ustave RS

in Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin

5. Predmet tega postopka je presoja pravilnosti in zakonitosti posamičnih upravnih aktov o pravici do izredne denarne socialne pomoči. Sredstva niso bila dodeljena, ker tožnik ni pravočasno predložil dokazil o namenski porabi predhodno priznane izredne denarne socialne pomoči za kritje življenjskih stroškov v znesku 9,94 EUR. Da tožnik ni pravočasno dokazal namenske porabe predhodno dodeljene izredne denarne socialne pomoči in posledično ni upravičen do obravnavanega socialno varstvenega prejemka, je pravilno zaključilo tudi sodišče prve stopnje.

6. Pravna podlaga za pritožbeno rešitev zadeve je 34. člen Zakona o socialno varstvenih prejemkih (ZSVarPre)

. Po 2. odstavku 34. člena ZSVarPre je upravičenec do izredne denarne socialne pomoči dolžan prejeto pomoč uporabiti za namen, za katerega mu je bila dodeljena, in sicer v roku 30 dni po prejemu pomoči oziroma do vložitve nove vloge, če je vložena pred potekom roka. Če je rok zamujen iz opravičenih razlogov, je v skladu z zakonom o splošnem upravnem postopku mogoč predlog za vrnitev v prejšnje stanje (3. odstavek). Dokazila o porabi sredstev je upravičenec dolžan predložiti pristojnemu centru za socialno delo v roku 45 dni po prejemu izredne denarne socialne pomoči, oziroma najkasneje ob vložitvi nove vloge za izredno denarno socialno pomoč. Če tega ne stori, ali pa se iz dokazil ugotovi, da pomoč ni bila namensko uporabljena, ali ni bila uporabljana v predpisanem roku, ni upravičen do izredne socialne pomoči 14 mesecev po mesecu prejema istovrstne denarne dajatve, razen v primeru vložitve nove vloge zaradi naravne nesreče ali višje sile (4. odstavek). Prav slednje dejansko stanje, ko torej tožnik do izredne denarne socialne pomoči ni upravičen, je podano v obravnavani zadevi.

7. S pravnomočno odločbo z dne 10. 8. 2017 je bila tožniku dodeljena izredna denarna socialna pomoč v enkratnem znesku v višini 9,94 EUR za kritje življenjskih stroškov. Že v izreku te odločbe je bil tožnik opozorjen na dolžnost porabe prejete pomoči za namen, za katerega je bila dodeljena, in predložitve dokazil o namenski porabi sredstev v zakonsko določenih rokih, ter na posledice opustitve teh dolžnosti. Sredstva po odločbi z dne 10. 8. 2017 so bila tožniku izplačana 4. 9. 2017, torej se je rok za namensko porabo iztekel 4. 10. 2017, za predložitev dokazil o tej porabi pa 19. 10. 2017. Do poteka tega roka, torej do 19. 10. 2017 tožnik ni predložil dokazil o namenski porabi dodeljenih sredstev. To pa je za pritožbeno rešitev zadeve edino odločilno. Pomeni namreč, da 14 mesecev po mesecu prejema predhodno dodeljene izredne denarne socialne pomoči ni upravičen do istovrstne denarne dajatve, razen če bi šlo za naravno nesrečo ali višjo silo, česar pa ni niti zatrjeval. Zahteva za dodelitev izredne denarne socialne pomoči z dne 5. 12. 2017 je bila vložena zaradi kritja življenjskih stroškov in je bila z izpodbijanima odločbama pravilno in zakonito zavrnjena, tožbeni zahtevek na njuno odpravo in priznanje tega socialno varstvenega prejemka pa utemeljeno zavrnjen.

8. Iz predhodno navedenih razlogov je bilo potrebno tudi pritožbo kot neutemeljeno zavrniti in na podlagi 353. člena ZPP potrditi sodbo sodišča prve stopnje. Ostale pritožbene navedbe za rešitev zadeve niso pravno relevantne.

Ur. l. RS, št. 73/2007 – uradno prečiščeno besedilo s spremembami.

Zakon o socialno varstvenih prejemkih (2010) - ZSVarPre  - člen 34, 34/3, 34/4.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.