VDSS sklep Ppd 390/2015
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2015-10-22

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Samo Puppis (preds.), dr. Martina Šetinc Tekavc (poroč.), Valerija Nahtigal Čurman

redna odpoved pogodbe o zaposlitvi - neuspešno opravljeno poskusno delo - poslovni razlog - zmotna uporaba materialnega prava - nepopolno ugotovljeno dejansko stanje

Zmotno je stališče sodišča prve stopnje, da je odpoved pogodbe o zaposlitvi zaradi neuspešno opravljenega poskusnega dela nezakonita zato, ker eden izmed poimensko določenih članov komisije za spremljanje poskusnega dela ni podpisal ocene poskusnega dela. V podjetniški kolektivni pogodbi je določeno, da poskusno delo spremlja ocenjevalec, ki ga s sklepom imenuje delodajalec, ter da je ocenjevalec dolžan najmanj pet dni pred iztekom poskusnega dela izdelati pisno oceno o delu delavca na poskusnem delu. V tožnikovi pogodbi o zaposlitvi pa je bilo določeno, da se pogodbeni stranki dogovorita za poskusno delo, ki traja tri mesece ter da tožnikovo delo v času poskusnega dela ocenjuje komisija določeni sestavi. Nikjer ni predpisano, da bi morali oceno poskusnega dela podpisati vsi člani komisije. Zato ni podlage za ugotovitev, da je ocena poskusnega dela formalno neveljavna zaradi nepodpisa enega izmed članov komisije za oceno poskusnega dela. Ker je zaradi zmotnega materialnopravnega stališča dejansko stanje ostalo nepopolno ugotovljeno, je pritožbeno sodišče pritožbi ugodilo in izpodbijano sodbo razveljavilo ter zadevo v izpodbijanem delu vrnilo sodišču prve stopnje v novo sojenje.

I. Pritožbi se ugodi, izpodbijani del sodbe sodišča prve stopnje se razveljavi in se zadeva v tem obsegu vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

II. Pritožbeni stroški so nadaljnji stroški postopka.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo odločilo, da se ugotovi, da je redna odpoved pogodbe o zaposlitvi z dne 1. 4. 2014 nezakonita (I. točka izreka), da tožniku na njeni podlagi ni prenehalo delovno razmerje, temveč je trajalo do 31. 10. 2014 (II. točka izreka). Odločilo je, da je tožena stranka dolžna tožniku za čas nezakonitega prenehanja delovnega razmerja, to je od 1. 5. do 31. 10. 2014 priznati delovno dobo in ga prijaviti v vsa socialna zavarovanja, sicer bo prijavo nadomestila ta sodba. V delu zahtevka, ki se nanaša na priznanje delovne dobe in prijavo v socialna zavarovanja za čas od 1. 4. do 30. 4. 2014 je tožbo zavrglo (III. točka izreka). Toženi stranki je naložilo, naj tožniku obračuna plače za april 2014 v bruto znesku 500,00 EUR ter za obdobje od maja 2014 do oktobra 2014 v bruto znesku 2.307,50 EUR, sorazmerni del regresa za letni dopust za leto 2014 v bruto znesku 395,00 EUR ter denarno povračilo v bruto znesku 2.700,00 EUR, in mu po plačilu davkov in prispevkov izplača ustrezne neto zneske skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi. Kar je iz naslova denarnih zahtevkov tožnik zahteval več ali drugače (obračun plač v bruto višini 3.200,00 EUR mesečno in ustrezna neto izplačila z upoštevanimi povečanji plače za čas od aprila do oktobra 2014 brez zmanjšanja za že obračunano in prejeto plačilo in nadomestilo za čas brezposelnosti, obračun sorazmernega dela regresa za letni dopust v bruto višini 131,67 EUR in izplačilo ustreznega neto zneska regresa ter obračun in izplačilo višjega denarnega povračila), je zavrnilo (IV. točka izreka). Zavrnilo je tožbeni zahtevek za obračun pogodbene kazni v bruto znesku 8.525,07 EUR ter plačilo ustreznega neto zneska po odvodu davkov in prispevkov (V. točka izreka). Toženi stranki je naložilo, naj tožniku povrne stroške postopka v znesku 573,30 EUR (VI. točka izreka).

2. Zoper I., II, prvi odstavek III. točke, prvi odstavek IV. točke in VI. točko izreka sodbe pravočasno po pooblaščenki vlaga pritožbo tožena stranka zaradi zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja in zmotne uporabe materialnega prava. Predlaga spremembo sodbe v izpodbijanem delu tako, da se tožbeni zahtevek zavrne oziroma podredno vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v ponovno odločanje, v vsakem primeru s stroškovno posledico. Tožena stranka nasprotuje stališču sodišča, da ocena poskusnega dela zaradi nepodpisa enega člana komisije za oceno poskusnega dela, ki je bila poimensko določena v tožnikovi pogodbi o zaposlitvi, ni veljavna. Smatra, da dejstvo, da tožnikove ocene ni podpisal en član komisije za ocenjevanje poskusnega dela, ni razlog za neveljavnost ocene. Navaja, da je A.A., ki je bil v času podpisa pogodbe o zaposlitvi in v času trajanja poskusnega dela tožnika član uprave, nato 31. 3. 2014 prenehal mandat in delovno razmerje pri toženi stranki, kar sovpada s prenehanjem dela tožnika za toženo stranko. Pove, da je bila ocena za tožnika pripravljena 26. 3. 2014 (v roku iz kolektivne pogodbe), vendar je A.A. ni hotel podpisati, niti ni bil pripravljen pisno podati drugačne pisne ocene, kar pa na veljavnost ocene po njenem mnenju ne more vplivati. Trdi, da sam postopek ocenjevanja poskusnega dela ni nikjer določen, še manj je določeno, da je za veljavnost ocene potreben podpis vseh treh članov komisije. Navaja, da je določeno le, da komisija oziroma ocenjevalec spremlja delavca in njegovo poskusno delo. Zatrjuje, da je za veljavnost ocene dovolj, da sta jo podpisala dva člana komisije. Tudi če bi oceno podpisal A.A. in navedel, da je zanj tožnikovo delo uspešno opravljeno, po mnenju tožene stranke to ne bi pomenilo, da je ocena poskusnega dela pozitivna, saj je bil ta član komisije v manjšini. Sodišče po njenem mnenju nima podlage za zaključek, da je bil A.A. najvplivnejši član komisije, saj to nikjer ni določeno, če bi že kdo bil najpomembnejši, bi bila to po prepričanju tožene stranke tožniku neposredno nadrejena B.B., saj ona lahko najbolj kompetentno spremlja in ocenjuje tožnikovo poskusno delo. Navaja, da iz spisne dokumentacije ne izhaja, da se A.A. ne bi strinjal s pisno oceno, razlogi za njegovo izogibanje podpisu niso znani in jih tudi sodišče ni ugotavljalo. Soglaša s tem, da se določila pogodbe uporabljajo tako, kot se glasijo, a trdi, da to potrjuje njeno stališče, da ocena ni neveljavna zato, ker sta jo podpisala le dva člana. Trdi, da je v posledici sprejema te nepravilne odločitve sodišče nepravilno odločilo tudi o dajatvenem zahtevku in stroških pravdnega postopka. Navaja, da je bil tožnik v mesecu aprilu 2014 v bolniškem staležu. Priglaša stroške pritožbe.

4. Na podlagi drugega odstavka 350. člena Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/99 in nasl. – ZPP) je pritožbeno sodišče izpodbijano sodbo preizkusilo v mejah razlogov, ki so navedeni v pritožbi, pri tem pa je po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz 1., 2., 3., 6., 7. in 11. točke, razen glede obstoja in pravilnosti pooblastila za postopek pred sodiščem prve stopnje, ter 12. in 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP ter na pravilno uporabo materialnega prava.

5. V predmetni zadevi je sodišče prve stopnje odločalo o zakonitosti redne odpovedi pogodbe o zaposlitvi zaradi neuspešno opravljanega poskusnega dela. Pri svoji odločitvi se je oprlo na prvi odstavek 125. člena Zakona o delovnih razmerjih (Ur. l. RS, št. 21/13 in nasl. – ZDR-1), 5. alinejo prvega odstavka 89. člena ZDR-1, določila Kolektivne pogodbe dejavnosti trgovine Slovenije (Ur. l. RS, št. 111/06 in nasl.) ter določila podjetniške kolektivne pogodbe pri toženi stranki (listina A 5). Odločilo je, da glede na to, da član uprave in kot tak najvplivnejši član komisije za ocenjevanje poskusnega dela tožnika A.A. ni hotel podpisati ocene tožnikovega dela, tako da po poteku trimesečnega obdobja poskusnega dela tožnika ni ocenila komisija, ki je bila določena za njegovo oceno, zato tožnikovo poskusno delo sploh ni bilo ocenjeno in je zato odpoved pogodbe o zaposlitvi zaradi neuspešno opravljenega poskusnega dela nezakonita.

6. Materialno pravno zmotno je stališče, da je odpoved pogodbe o zaposlitvi zaradi neuspešno opravljenega poskusnega dela nezakonita zato, ker eden izmed poimensko določenih članov komisije za spremljanje poskusnega dela ni podpisal ocene poskusnega dela. V 4. členu podjetniške kolektivne pogodbe (A 5) je določeno, da poskusno delo spremlja ocenjevalec, ki ga s sklepom imenuje delodajalec, ter da je ocenjevalec dolžan najmanj 5 dni pred iztekom poskusnega dela izdelati pisno oceno o delu delavca na poskusnem delu. V tožnikovi pogodbi o zaposlitvi je določeno, da se pogodbeni stranki skladno s 125. členom ZDR-1 dogovorita za poskusno delo, ki traja tri mesece, ter da tožnikovo delo v času poskusnega dela ocenjuje komisija v sestavi A.A., član uprave, B.B., direktorica sektorja za trženje, in C.C., direktor finančnega sektorja. Glede na navedeno ter glede na določbe Kolektivne pogodbe za dejavnost trgovine Slovenije in določbe ZDR-1, ki načina spremljanja in ocenjevanja poskusnega dela ne urejata, pritožbeno sodišče ugotavlja, da nikjer ni predpisano, da bi morali oceno poskusnega dela podpisati vsi člani komisije. Glede na to ni podlage za ugotovitev, da je ocena poskusnega dela formalno neveljavna zaradi nepodpisa enega izmed članov komisije za oceno poskusnega dela. Odločitev sodišča prve stopnje temelji torej na napačnem materialnopravnem stališču, zaradi česar je ostalo dejansko stanje nepopolno razjasnjeno in je bilo treba izpodbijano sodbo razveljaviti in zadevo v izpodbijanem delu vrniti sodišču prve stopnje v novo sojenje (355. člen ZPP). V nadaljnjem postopku bo moralo sodišče prve stopnje ugotoviti, ali je ocena poskusnega dela, ki sta jo podpisala dva od treh ocenjevalcev poskusnega dela tožnika tudi vsebinsko utemeljena, in nato ponovno odločiti o zahtevku tožnika v obsegu, v katerem je bila zadeva vrnjena sodišču prve stopnje v novo sojenje.

7. Odločitev o stroških pritožbenega postopka se v skladu z določbo tretjega odstavka 165. člena ZPP pridrži za končno odločbo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.