VDSS sodba Pdp 653/2015
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2015-11-19

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

dr. Martina Šetinc Tekavc (preds.), Valerija Nahtigal Čurman (poroč.), Samo Puppis

redna odpoved pogodbe o zaposlitvi s ponudbo nove - poslovni razlog - ukinitev delovnega mesta - varstvo pred odpovedjo - predstavnik delavcev

Sindikalni zaupnik uživa varstvo pred odpovedjo pogodbe o zaposlitvi v skladu s kriteriji, določenimi v kolektivni pogodbi oziroma dogovorjenimi med delodajalcem in sindikatom, kot to določa 207. člen ZDR-1. Kolektivna pogodba za kovinsko industrijo v prvem odstavku 38. člena določa, da število sindikalnih zaupnikov, ki uživajo varstvo v skladu z zakonom, določita sindikat in delodajalec z dogovorom, pri čemer se upošteva organiziranost delovnega procesa in organiziranost sindikata. V konkretnem primeru dogovor med sindikatom in delodajalcem (toženo stranko) ni bil sklenjen, torej tudi ni bilo sporazuma o številu sindikalnih zaupnikov, ki uživajo varstvo skladno z zakonom. Zgolj dejstvo, da je tožnik predsednik sindikata, ne pomeni, da ima avtomatsko pravico do varstva pred odpovedjo, zato je sodišče prve stopnje pravilno zaključilo, da tožnik ni bil upravičen do varstva pred odpovedjo pogodbe o zaposlitvi.

I. Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijana sodba sodišča prve stopnje.

II. Tožeča stranka sama krije svoje stroške pritožbenega postopka.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo zavrnilo tožbeni zahtevek, da je odpoved pogodbe o zaposlitvi, ki jo je tožena stranka vročila tožniku 14. 11. 2014, nezakonita (I/1. točka izreka). Zavrnilo je tudi zahtevek, da pogodba o zaposlitvi, sklenjena med tožnikom in toženo stranko dne 10. 1. 2011, ni prenehala veljati in še vedno traja (I/2. točka izreka), ter da je tožena stranka dolžna tožnika pozvati nazaj na delo (I/3. točka izreka). Zavrnilo je zahtevek, da je tožena stranka za čas od prenehanja delovnega razmerja dalje do poziva nazaj na delo dolžna obračunati tožniku mesečno bruto plačo, ki bi jo tožnik prejel, če bi delal, od teh mesečnih bruto zneskov odvesti davke in prispevke, ter izplačati tožniku neto mesečne razlike v plači skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od posamezne neto mesečne razlike od 19. dne v mesecu dalje do plačila (I/4. točka izreka). Odločilo je, da tožnik sam krije svoje stroške postopka (II. točka izreka).

2. Tožnik vlaga pravočasno pritožbo in navaja, da je sodišče prve stopnje pravilno ugotovilo, da je bil tožnik predsednik sindikata in sindikalni zaupnik, da je obstajal poslovni razlog za odpoved pogodbe o zaposlitvi, da je bila ponujena pogodba o zaposlitvi neustrezna, ter da soglasja sindikata za odpoved pogodbe ni bilo. Sodišče prve stopnje je ob navedenem zavzelo stališče, da tožnik ni bil varovana kategorija po 112. členu ZDR-1, in sicer zato, ker ni bil sklenjen dogovor iz prvega odstavka 207. člena ZDR-1. Takšno stališče sodišča je pravno zmotno. Iz drugega odstavka 38. člena Kolektivne pogodbe za kovinsko industrijo Slovenije izhaja, da ima predsednik sindikata vedno status sindikalnega zaupnika. Iz prvega odstavka 205. člena ZDR-1 ter upoštevajoč splošne predpise pa izhaja, da predsednik sindikata, kot tak vpisan v AJPES, zastopa sindikat. Iz prvega odstavka 207. člena ZDR-1 izhaja, da se število sindikalnih zaupnikov, ki uživajo varstvo v skladu s 112. členom ZDR-1, lahko določi v skladu s kriteriji, dogovorjenimi v kolektivni pogodbi. Vendar vsaj eden sindikalni zaupnik mora uživati varstvo. Če ni drugačnega dogovora, je to predsednik sindikata. Razumljivo je, da so vsi člani sveta delavcev, delavski zaupnik, člani nadzornega sveta, ki predstavljajo delavce, varovana kategorija, saj je njihovo število omejeno, upoštevajoč pozitivno zakonodajo, še zlasti Zakon o gospodarskih družbah in Zakon o sodelovanju delavcev pri upravljanju. Število sindikalnih zaupnikov pa na podlagi drugega odstavka 205. člena ZDR-1 ni omejeno. Lahko bi bil vsak član sindikata oziroma delavec sindikalni zaupnik. Zato je bilo potrebno omejiti število tistih sindikalnih zaupnikov, ki uživajo varstvo pred odpovedjo pogodbe o zaposlitvi. Nasprotna razlaga, češ, da če ni dogovora, ni noben sindikalni zaupnik varovan, predstavlja kršenje ustavnega načela enakosti. Nadalje tudi iz gramatikalne razlage zakonske določbe izhaja, da mora biti vsaj en predstavnik sindikatov varovan. Odločba VIII Ips 453/2009, VIII Ips 153/2010 govori o drugih sindikalnih zaupnikih in ne o predsedniku sindikata. V zadevi VIII Ips 134/2010 pa revident niti ni opravljal funkcije sindikalnega zaupnika. V konkretnem primeru je tožnik predsednik reprezentativnega sindikata, saj je sindikat vključen v SKEI in ZSSS, ki sta reprezentativna na republiškem nivoju, kot to določa drugi odstavek 10. člena Zakona o reprezentativnosti sindikatov. Tožnik je v tožbi trdil, da je varovan po 112. členu ZDR-1. SKEI Slovenije je reprezentativen sindikat. Glede na to velja, da je tožnik varovana kategorija po 112. členu ZDR-1. Tožnik priglaša pritožbene stroške postopka.

4. Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijano sodbo v mejah uveljavljanih pritožbenih razlogov, pri čemer je v skladu z drugim odstavkom 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP – Ur. l. RS, št. 26/99 s sprem.) po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz 1., 2., 3., 6., 7. in 11. točke, razen glede obstoja in pravilnosti pooblastila za postopek pred sodiščem prve stopnje, ter 12. in 14. točke 2. odstavka 339. člena ZPP in na pravilno uporabo materialnega prava. Pri navedenem preizkusu je ugotovilo, da sodišče ni storilo bistvenih kršitev pravil postopka, na katere pazi pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti, ter je ob pravilni uporabi materialnega prava tudi pravilno in  popolno ugotovilo dejansko stanje.

5. Zakon o delovnih razmerjih (Ur. l. RS, št. 21/2013 - ZDR-1) v 91. členu ureja odpoved s ponudbo nove pogodbe in določa, da če delodajalec odpove pogodbo o zaposlitvi iz poslovnega razloga in delavcu istočasno ponudi sklenitev nove pogodbe o zaposlitvi, se uporabljajo določbe tega zakona, ki se nanašajo na redno odpoved pogodbe o zaposlitvi (prvi odstavek 91. člena ZDR-1). ZDR-1 v 89. členu ureja razloge za redno odpoved pogodbe o zaposlitvi delavcu s strani delodajalca in v 1. alineji določa, da je to prenehanje potreb po opravljanju določenega dela pod pogoji iz pogodbe o zaposlitvi, zaradi ekonomskih, organizacijskih, tehnoloških, strukturnih ali podobnih razlogov na strani delodajalca. Delodajalec pa lahko delavcu odpove pogodbo o zaposlitvi le, če obstaja utemeljen razlog, ki onemogoča nadaljevanje dela pod pogoji iz pogodbe o zaposlitvi.

6. Sodišče je izvedlo dokaze z vpogledom v listinsko dokumentacijo, ki sta jo predložila tožnik in tožena stranka, ter na podlagi tako izvedenega dokaznega postopka ugotovilo, da je bila tožniku odpoved pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga s ponudbo nove pogodbe o zaposlitvi za delovno mesto vodja izmene odpovedana in mu je tožena stranka hkrati ponudila novo pogodbo za neustrezno zaposlitev operater, kar sicer izhaja tudi iz skladnih izpovedb obeh strank, pri čemer tožnik pogodbe o zaposlitvi ni sprejel. Tožnik je bil zaposlen na delovnem mestu vodja izmene, pri čemer je pri toženi stranki prišlo do upada naročil in je delodajalec racionaliziral delovne procese. Tožena stranka je sprejela sklep o ukinitvi delovnih mest z dne 1. 10. 2014, ker je ukinila tudi delovno mesto vodje izmene. Sicer tožnik tudi obstoja poslovnega razloga ni izpodbijal.

7. Pritožba navaja, da je sodišče prve stopnje zavzelo stališče, da tožnik ni bil varovana kategorija po 112. členu ZDR-1, in sicer zato, ker ni bil sklenjen dogovor iz prvega odstavka 207. člena ZDR-1, pri čemer navaja, da iz drugega odstavka 38. člena Kolektivne pogodbe za kovinsko industrijo izhaja, da ima predsednik sindikata vedno status sindikalnega zaupnika. Zakon o delovnih razmerjih (Ur. l. RS, št. 21/2013 - ZDR-1) v 205. členu določa, da sindikat, ki ima člane zaposlene pri določenem delodajalcu, lahko imenuje ali izvoli sindikalnega zaupnika, ki ga bo zastopal pri delodajalcu. Če zaupnik ni določen, zastopa sindikat njegov predsednik (prvi odstavek). Ob navedenem drugi odstavek 205. člena ZDR-1 izrecno določa, da mora sindikat obvestiti delodajalca o imenovanju oziroma izvolitvi sindikalnega zaupnika. Za toženo stranko velja Kolektivna pogodba za kovinsko industrijo Slovenije (Ur. l. RS, št. 108/2005 in nadalj. - KP), pri čemer 38. člen ureja pisni dogovor o pogojih za delovanje sindikata in določa, da je predsedniku sindikata pri delodajalcu v vsakem primeru priznan status sindikalnega zaupnika. Tožena stranka je vedela, da je tožnik predsednik sindikata, saj se je podpisoval na listine, ki so se nanašale na stvari v zvezi s sindikatom, pri čemer pa so se na listine podpisovali tudi drugi sindikalni zaupniki. Glede na KP, ki velja za delodajalca, ima po določilih drugega odstavka 38. člena KP predsednik sindikata v vsakem primeru status sindikalnega zaupnika, torej se tožena stranka ni mogla sklicevati na to, da ni vedela, da ima tožnik status sindikalnega zaupnika.

8. ZDR-1 v 112. členu ureja posebno pravno varstvo pred odpovedjo za predstavnike delavcev in določa, da delodajalec ne sme odpovedati pogodbe o zaposlitvi med drugim imenovanemu ali voljenemu sindikalnemu zaupniku brez soglasja sindikata, če ravna v skladu z zakonom, kolektivno pogodbo ali pogodbo o zaposlitvi, razen če v primeru poslovnega razloga odkloni ponujeno ustrezno zaposlitev pri delodajalcu ali če gre za odpoved pogodbe o zaposlitvi v postopku prenehanja delodajalca. Varstvo tako uživajo v skladu s kriteriji določenimi v kolektivni pogodbi oziroma dogovorjeni med delodajalcem in sindikatom, kot to določa 207. člen ZDR-1. KP v prvem odstavku 38. člena določa, da število sindikalnih zaupnikov, ko uživajo varstvo v skladu z zakonom, določita sindikat in delodajalec z dogovorom, pri čemer se upošteva organiziranost delovnega procesa in organiziranost sindikata. Predlog dogovora o številu sindikalnih zaupnikov, ki uživajo varstvo v skladu z zakonom, lahko posreduje sindikat ali delodajalec. Če prejemnik predloga nanj pisno ne odgovori v roku 15 dni, se šteje, da predlogu ne nasprotuje. Pritožbeno sodišče enako kot sodišče prve stopnje ocenjuje, da dejstvo, da je imel tožnik status sindikalnega zaupnika ne pomeni varstva po določilih ZDR-1.

9. Sodišče prve stopnje je po izvedenih dokazih ugotovilo, kar tudi sicer med strankama ni bilo sporno, da dogovor med sindikatom in delodajalcem ni bil sklenjen, torej tudi ni bilo sporazuma o številu sindikalnih zaupnikov, ki uživajo varstvo skladno z zakonom. Tudi, če je tožnik predsednik sindikata, to po oceni pritožbenega sodišča ne pomeni, da ima avtomatsko pravico do varstva pred odpovedjo, saj vsi sindikalni zaupniki ne uživajo varstva pred odpovedjo. Pritožbeno sodišče se ob navedenem sklicuje enako kot že sodišče prve stopnje na odločitve Vrhovnega sodišča RS v zadevi VIII Ips 453/2009 z dne 23. 5. 2011, v katerih je sodišče sprejelo stališče, da pri določitvi števila sindikalnih zaupnikov, ki uživajo posebno varstvo po 113. členu ZDR, bi bilo res smotrno upoštevati organiziranost delovnega procesa, delo v izmenah, dislociranost in podobno (med drugim tudi okoliščino, ali pri delodajalcu deluje le eden ali več sindikatov), vendar je natančna določitev teh kriterijev prepuščena dogovarjanju med delodajalcem in sindikatom-i. Ti kriteriji (sami po sebi) ne morejo nadomestiti dejanskega dogovora o številu sindikalnih zaupnikov, ki so deležni varstva po 113. členu ZDR. V zadevi VIII Ips 134/2010 z dne 19. 12. 2011 je sprejeto stališče, da  mora sindikat v skladu z drugim odstavkom 208. člena ZDR obvestiti delodajalca o imenovanju oziroma izvolitvi sindikalnega zaupnika. Tožena stranka o imenovanem sindikalnem zaupniku ni bila obveščena, niti ni bil dokazan dogovor med sindikatom in toženo stranko o številu zaupnikov, ki uživajo varstvo pri odpovedi po 113. členu ZDR. Zato tožnik ni upravičen do posebnega pravnega varstva kot sindikalni zaupnik pred odpovedjo pogodbe o zaposlitvi zaradi invalidnosti po 113. členu ZDR. V zadevi VIII Ips 103/2012 z dne 1. 10. 2012 pa je Vrhovno sodišče RS sprejelo stališče, da varstva pred odpovedjo ne uživajo vsi sindikalni zaupniki oziroma predsedniki vseh sindikatov, v katero so včlanjeni zaposleni. Za varstvo sindikalnega zaupnika pred odpovedjo pogodbe o zaposlitvi oziroma predsednika ne zadošča že ustanovitev sindikata. V zadevi VIII Ips 153/2010 z dne 14. 9. 2011 pa je revizijsko sodišče sprejelo stališče, da tudi, če ni dvoma, da je bil tožnik z izvolitvijo za člana nadzornega odbora sindikata izvoljen tudi kot sindikalni zaupnik, to ne zadošča za priznanje posebnega varstva po 113. členu ZDR. Po določbi drugega odstavka 208. člena ZDR mora sindikat delodajalca obvestiti, da je nekdo izvoljen za sindikalnega zaupnika, pri čemer je potrebno preveriti in upoštevati tudi dogovorjena merila med sindikatom in delodajalcem, ali in kateri sindikalni zaupniki uživajo delovnopravno imuniteto. Navedena sodna praksa revizijskega sodišča se sicer nanaša na prejšnji ZDR, vendar novi ZDR-1 ni bistveno različen od prejšnje zakonodaje, torej gre po oceni pritožbenega sodišča za primerljive zadeve.

10. Glede na to, da dogovor iz prvega odstavka 207. člena ZDR-1 oziroma prvega odstavka 38. člena KP med strankama ni bil sklenjen, tožnik avtomatično ni bil upravičen do varstva pred odpovedjo.

11. Zaradi navedenega je pritožbeno sodišče pritožbo tožnika kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo odločitev sodišča prve stopnje, za kar je imelo pravno podlago v določilih 353. člena ZPP.

ZDR-1 člen 89, 89/1, 89/1-1,  91, 91/1, 112, 205, 205/1, 205/2, 207. Kolektivna pogodba za kovinsko industrijo člen 38, 38/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.