VDSS sklep Pdp 358/2016
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2016-08-24

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Jelka Zorman Bogunovič (preds.), Valerija Nahtigal Čurman (poroč.), Samo Puppis

zavrženje tožbe - zmotna uporaba materialnega prava - nepravilno ugotovljeno dejansko stanje - vročitev - odpoved pogodbe o zaposlitvi

Sodišče prve stopnje je štelo, da je tožena stranka tožniku s konkludentnimi dejanji pokazala, da mu je odpovedala pogodbo o zaposlitvi in delovno razmerje, ter da je tožnik zvedel za prenehanje delovnega razmerja najkasneje 9. 12. 2014, čeprav mu pisna odpoved ni bila vročena. Ker je tožnik tožbo vložil 4. 1. 2015, je sodišče prve stopnje zaključilo, da je bila ta vložena prepozno po poteku 30-dnevnega prekluzivnega roka. Iz predložene listinske dokumentacije izhaja, da je tožena stranka izdala obvestilo o prekinitvi pogodbe o zaposlitvi zaradi neuspešno opravljenega poskusnega dela v času poskusne dobe, kot tudi (iz)redno odpoved pogodbe o zaposlitvi, pri čemer je sodišče zmotno štelo, da je bila tožniku podana le ustna odpoved pogodbe o zaposlitvi in to s konkludentnimi dejanji. Iz listinskih dokazov, ki jih je predložila tožena stranka, izhaja, da je podala tožniku (iz)redno odpoved pogodbe o zaposlitvi, pri čemer pa iz odpovedi ne izhaja, da je tožnik odklonil podpis, saj je podpisan le direktor tožene stranke. V ponovljenem postopku bo moralo sodišče to upoštevati in se primarno opredeliti do (iz)redne odpovedi pogodbe o zaposlitvi, upoštevaje pri tem določila ZDR-1 tudi glede vročanja. Ker je sodišče zmotno uporabilo materialno pravo, je ostalo dejansko stanje nepopolno ugotovljeno. Zato je pritožbeno sodišče izpodbijani sklep razveljavilo izpodbijani sklep in zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v nov postopek.

I. Pritožbi se ugodi, sklep v izpodbijanem delu se razveljavi in zadeva vrne v nov postopek sodišču prve stopnje.

II. Pritožbeni stroški so nadaljnji stroški postopka.

1. Sodišče prve stopnje je izdalo sklep, s katerim je odločilo, da se tožba tožnika zavrže (I. točka izreka), ter da vsaka stranka krije svoje stroške postopka (II. točka izreka).

2. Tožnik vlaga pravočasno pritožbo zoper sklep iz vseh pritožbenih razlogov, predvsem pa zaradi zmotno ugotovljenega dejanskega stanja in zmotne uporabe materialnega prava. Navaja, da je sodišče zmotno štelo, da je tožena stranka tožniku s konkludentnimi dejanji pokazala, da mu je odpovedala pogodbo o zaposlitvi in delovno razmerje. Tožnik naj bi torej najkasneje 9. 12. 2014 zvedel za prenehanje delovnega razmerja, pa čeprav mu pisna odpoved pogodbe o zaposlitvi ni bila vročena. Zakon o delovnih razmerjih (Ur. l. RS, št. 21/2013 - ZDR-1) v 87. členu določa, da morata biti redna in izredna odpoved izražena v pisni obliki, delodajalec pa mora v odpovedi pogodbe o zaposlitvi pisno obrazložiti dejanski razlog za odpoved pogodbe o zaposlitvi in o tem tudi delavca pisno obvestiti. Napačno obvestilo tudi ne more iti v škodo delavca. V skladu s prvim do petim odstavkom 88. člena ZDR-1 mora biti odpoved vročena, pri čemer se odpoved praviloma vroča osebno v prostorih delodajalca. Tožnik in priča A.A. sta na naroku dne 3. 3. 2016 izpovedala, da pisna odpoved pogodbe o zaposlitvi ne dne 2. 12. 2014 niti dne 9. 12. 2013 tožniku ni bila vročena, kar izhaja tudi iz ostalih dokazov. Podpis na dokumentu (iz)redne odpovedi z dne 2. 12. 2014 ni A.A. pač pa pripada B.B.. Ustna odpoved je nezakonita, obstaja pa tudi pisna odpoved pogodbe o zaposlitvi. Tožena stranka je tudi zatrjevala, da je odpoved pogodbe o zaposlitvi dne 8. 12. 2014 objavila na oglasni deski v njenih poslovnih prostorih, dokument, ki je bil objavljen na oglasni deski ni odpoved pogodbe o zaposlitvi, temveč obvestilo o prekinitvi pogodbe o zaposlitvi zaradi neuspešno opravljenega poskusnega dela v času poskusne dobe, pri čemer je potrebno upoštevati tudi dejstvo, da je bil tožnik začasno prijavljen v Ljubljani, zato bi morala tožena stranka postopati v skladu s četrtim odstavkom 88. člena ZDR-1 in poskus vročitve odpovedi pogodbe o zaposlitvi opraviti priporočeno s povratnico na naslovu začasnega prebivališča tožnika. Tudi v primeru, če bi šteli za objavo na oglasni deski kot pravilno je vročitev opravljena po poteku 8 dni od objave, tako da bi bila tožba v tem primeru vložena pravočasno. V skladu s tretjim odstavkom 200. člena ZDR-1 lahko delavec pred pristojnim sodiščem zahteva ugotovitev nezakonitosti odpovedi pogodbe o zaposlitvi v roku 30 dni od dneva vročitve oziroma od dneva, ko je izvedel za kršitev pravice. Tožba je bila nedvomno vložena pravočasno, saj je rok za vložitev tožbe potekel 23. 1. 2015 oziroma 16. 1. 2015, nikakor pa ne dne 9. 1. 2015.

3. Tožena stranka podaja odgovor na pritožbo in v celoti prereka pritožbene navedbe tožnika ter pritožbenemu sodišču predlaga, da pritožbo kot neutemeljeno zavrne in potrdi sklep sodišča prve stopnje. Dokazni postopek je izkazal, da je B.B. v začetku decembra 2014, natančno dne 2. 12. 2014 na gradbišču pred kontejnerjem tožniku povedal, da mu odpoveduje pogodbo o zaposlitvi, takšna odpoved je bila tožniku tudi podana kasneje v prostorih v kontejnerju. Tožnik po izteku odpovednega roka ni več prihajal na delo od vključno 10. 12. 2014 dalje. Glede na to, da je tožnik izvedel za prenehanje delovnega razmerja 23. 12. 2014, je tožba vložena prepozno. Tožena stranka priglaša pritožbene stroške postopka.

5. Pritožbeno sodišče je preizkusilo sklep v izpodbijanem delu v mejah pritožbenih razlogov, pri čemer je po uradni dolžnosti na podlagi 2. odstavka 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 in nadaljnji) v zvezi s prvim odstavkom 366. člena ZPP pazilo na absolutne bistvene kršitve določb postopka iz 1., 2., 3., 6., 7., 11. točke, razen glede obstoja in pravilnosti pooblastila za postopek pred sodiščem prve stopnje ter 12. in 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP in na pravilno uporabo materialnega prava. Ugotovilo je, da sodišče prve stopnje zmotno uporabilo materialno pravo in posledično nepravilno ugotovilo dejansko stanje.

6. Sodišče je izvedlo dokaze z vpogledom v listinsko dokumentacijo v spisu, ki sta jo predložili tožnik in tožena stranka, zaslišalo tožnika, bivšega direktorja tožene stranke B.B. ter pričo A.A.. Na podlagi tako izvedenih dokazov je sodišče ugotovilo, da je tožba vložena prepozno, pri čemer je sodišče štelo za relevantno, da je B.B. tožniku ustno odpovedal delovno razmerje in mu povedal tudi, da je poškodoval kombi. Sodišče je štelo, da je tožena stranka tožniku s konkludentnimi dejanji pokazala, da mu je odpovedala pogodbo o zaposlitvi in delovno razmerje, torej je tožnik vedel za prenehanje delovnega razmerja najkasneje 9. 12. 2014, čeprav mu pisna odpoved ni bila vročena, sodišče pa je glede na to, da je bila tožba vložena 14. 1. 2015 štelo, da je bila ta vložena prepozno po poteku 30-dnevnega prekluzivnega roka.

7. Pritožbeno sodišče ugotavlja, da iz predložene listinske dokumentacije (priloge B) izhaja, da je tožena stranka izdala tako obvestilo o prekinitvi pogodbe o zaposlitvi zaradi neuspešno opravljenega poskusnega dela v času poskusne dobe z dne 8. 12. 2014, kot tudi tudi (iz)redno odpoved pogodbe o zaposlitvi št. ... z dne 2. 12. 2014, pri čemer je sodišče zmotno štelo, da je bila tožniku podana le ustna odpoved pogodbe o zaposlitvi in to s konkludentnimi dejanji.

8. Zakon o delovnih razmerjih (Ur. l. RS, št. 21/2013 - ZDR-1) v 87. členu določa, da morata biti redna ali izredna odpoved pogodbe o zaposlitvi podana v pisni obliki, pri čemer mora delodajalec odpovedati pogodbo o zaposlitvi in obrazložiti dejanski razlog za odpoved pogodbe o zaposlitvi. ZDR-1 v 88. členu ureja vročitev odpovedi in določa, da se redna ali izredna odpoved pogodbe o zaposlitvi vroča praviloma osebno v prostorih delodajalca, s priporočeno pošiljko s povratnico ali z objavo na oglasnem mestu pri delodajalcu, ki je dostopno delavcu. Delavec, ki mu je odpoved pogodbe o zaposlitvi vročena v prostorih delodajalca, je dolžan prevzeti odpoved pogodbe o zaposlitvi. Šteje se, da je bila vročitev opravljena, če delavec odkloni vročitev pogodbe o zaposlitvi, pri čemer je dokazno breme za vročitev oziroma odklonitev vročitve odpovedi pogodbe o zaposlitvi na pogodbeni stranki, ki odpoveduje pogodbo o zaposlitvi. ZDR-1 četrtem odstavku 88. člena določa, da se odpoved pogodbe o zaposlitvi vroča s priporočeno pošiljko s povratnico na naslov prebivališča, določenega v pogodbi, razen če je delavec naknadno pisno sporočil drug naslov, delodajalcu pa na naslov sedeža delodajalca, določenega v pogodbi o zaposlitvi, pri čemer se šteje, da je vročitev opravljena, ko je pošiljka prevzeta oziroma, če pošiljka ni prevzeta v roku za sprejem, ko poteče 8 dni od dneva prvega poskusa vročitve.

9. Iz listinskih dokazov, ki jih je predložila tožena stranka, izhaja, da je podala tožniku (iz)redno odpoved pogodbe o zaposlitvi dne 2. 12. 2014, pri čemer pa dejstvo, da je delavec odklonil podpis ne izhaja iz same odpovedi, saj je podpisan le direktor tožene stranke B.B.. V ponovljenem postopku bo moralo sodišče navedeno upoštevati in se primarno opredeliti do (iz)redne odpovedi pogodbe o zaposlitvi, upoštevaje pri tem določila ZDR-1 tudi glede vročanja.

10. Zaradi navedenega je pritožbeno sodišče pritožbi tožnika ugodilo in izpodbijani sklep razveljavilo in zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v nov postopek, za kar je imelo pravno podlago v določilih 3. točke 365. člena ZPP.

11. Pritožbeno sodišče je odločilo, da so pritožbeni stroški nadaljnji stroški postopka. Odločitev o pritožbenih stroških temelji na določilih 165. člena ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.