VDSS sodba Psp 315/2012
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2012-12-06

invalidnost - stroški postopka - uspeh v sporu

Tožnica je s tožbenim zahtevkom uveljavljala odpravo izpodbijanih odločb toženca o razvrstitvi v III. kategorijo invalidnosti s pravico do premestitve na drugo delo z omejitvami in razvrstitev v I. kategorijo invalidnosti. Ker je sodišče zavrnilo tožbeni zahtevek na razvrstitev v I. kategorijo invalidnosti, izpodbijano odločbo pa le delno odpravilo tako, da je tožnici, invalidki III. kategorije, določilo dodatne omejitve pri delu, je tožnica uspela le s sorazmerno majhnim delom zahtevka, zato ni upravičena do povračila stroškov postopka.

Pritožba zoper II. točko izreka izpodbijane sodbe se zavrže.

Pritožba zoper III. točko izreka izpodbijane sodbe se zavrne.

Potrdi se izpodbijani del sodbe v zvezi s sklepom o popravi sodbe z dne 6. 6. 2012.

Tožeča stranka sama krije stroške pritožbe.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo z dne 26. 4. 2012 zavrnilo tožbeni zahtevek tožnice, da se ta razvrsti v I. kategorijo invalidnosti zaradi poškodbe izven dela od 16. 4. 2009 dalje in da se ji od tega dne dalje prizna pravica do invalidske pokojnine (I. točka izreka); odpravilo odločbo toženke z dne 19. 10. 2009, odločbo z dne 28. 4. 2009 pa delno odpravilo tako, da je spremenilo prvi odstavek izreka odločbe in tožnico razvrstilo v III. kategorijo invalidnosti zaradi posledic poškodbe izven dela in ji priznalo pravico do premestitve na drugo delo v svojem poklicu z omejitvami, izmenoma sede, stoje, z malo hoje, brez stalnih ali ponavljajočih se flekcijskih obremenitev hrbtenice ter globokega sklanjanja ter brez prenašanja ali dvigovanja bremen nad 5 kg in dvigovanja nad nivo ramen (II. točka izreka), ter sklenilo, da tožena stranka sama nosi svoje stroške postopka (III. točka izreka).

Toženka je dne 31. 5. 2012 podala predlog za izdajo sklepa o popravi sodbe in sicer tako, da se s sklepom popravi III. točka izreka sodbe in da se besedilo „tožena stranka“ nadomesti z besedilom „tožeča stranka“. Sočasno je toženka podala tudi pritožbo zoper odločitev v II. točki izreka s predlogom, da se sodba sodišča prve stopnje spremeni tako, da se v II. točki izreka za obstoječim besedilo doda besedilo: „s polnim delovnim časom od 16. 4. 2009“. Na podlagi tega je sodišče prve stopnje dne 6. 6. 2012 izdalo sklep o popravi sodbe in sklenilo, da se II. točka izreka sodbe z dne 26. 4. 2012 popravi tako, da se za obstoječim besedilom doda besedilo „s polnim delovnim časom od 16. 4. 2009 dalje“, v III. točki izreka pa se popravi beseda tožena tako, da se nadomesti z besedo tožeča. V obrazložitvi je sodišče prve stopnje navedlo, da je sodišče tudi pritožbo štelo kot predlog za izdajo popravnega sklepa, saj iz obrazložitve sodbe izhaja, da je besedilo s polnim delovnim časom od 16. 4. 2009 dalje pomotoma izpadlo iz II. točke izreka. Navedeni sklep je bil vročen strankam dne 11. 6. 2012. Zoper sklep o popravi sodbe se stranki nista pritožili in je tako sklep o popravi sodbe postal pravnomočen dne 27. 6. 2012, kakor izhaja iz klavzule o pravnomočnosti, odtisnjene na navedenem sklepu o popravi sodbe (list. št. 74).

Tožeča stranka je dne 5. 6. 2012 vložila pritožbo zoper sodbo sodišča prve stopnje in sicer zoper II. točko izreka in zoper III. točko izreka, zaradi bistvene kršitve določb postopka in zmotne uporabe materialnega prava. Glede II. točke izreka meni, da sodišče, ko je odpravilo prvi odstavek odločbe tožene stranke z dne 28. 4. 2009, je odpravilo odločbo tudi v delu, v katerem je bil določen čas, od kdaj je tožnici priznana pravica iz III. kategorije invalidnosti. Sodišče ni odločilo o dolžini delovnega časa, v katerem je tožeči stranki priznalo pravico do premestitve z omejitvami in je v tem delu sodba nepopolna. Glede izreka o stroških postopka meni, da je tožnica delno uspela s tožbenim zahtevkom, saj ji je sodišče priznalo, v okviru pravice do premestitve na drugo delovno mesto v svojem poklicu, nove omejitve in sicer z malo hoje, brez stalnih in ponavljajočih se flekcijskih obremenitev hrbtenice ter globokega sklanjanja ter brez prenašanja ali dvigovanja bremen nad 5 kg in dvigovanja nad nivo ramen in je tako tožnica v pravdi deloma uspela.

Pritožba ni utemeljena glede III. točke izreka izpodbijane sodbe in nedovoljena zoper II. točko izreka izpodbijane sodbe.

Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijani del sodbe sodišča prve stopnje v mejah razlogov, ki so navedeni v pritožbi, pri tem je po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz 1., 2., 3., 6., 7., 11. točke, razen glede obstoja in pravilnosti pooblastila za postopek pred sodiščem prve stopnje, ter 12. in 14. točke drugega odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP; Ur. l. RS, št. 26/99 s spremembami) in na pravilno uporabo materialnega prava. Po opravljenem preizkusu pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje pravilno ugotovilo dejansko stanje, na tako ugotovljeno dejansko stanje pravilno uporabilo materialno pravo in da ni zagrešilo bistvenih kršitev določb pravnega postopka, na katere se pazi po uradni dolžnosti.

Glede pritožbe tožeče stranke v zvezi z II. točko izreka izpodbijane sodbe je potrebno ugotoviti, da je sodišče v zvezi s tem izdalo sklep o popravi sodbe in II. točko izreka sodbe opr. št. I Ps 2819/2009 z dne 26. 4. 2012 popravilo tako, da je za obstoječim besedilom dodalo besedilo: „s polnim delovnim časom od 16. 4. 2009 dalje“. Zoper navedeni sklep se nobena od strank ni pritožila in je tako postal pravnomočen. Navedeni sklep je odpravil v celoti to kar je tožeča stranka napadala v izpodbijani II. točki izreka, saj je določil tako dolžino delovnega časa, v katerem je tožnica zmožna opravljati drugo delo v svojem poklicu z omejitvami, kakor datum od kdaj dalje ji neka pravica gre. Zaradi tega je potrebno pritožbo v tem delu zavreči, saj pritožnik v tem delu nima več pravnega interesa za pritožbo (4. odstavek 343. člena ZPP).

Glede stroškov postopka, je sodišče prve stopnje štelo, da tožnica s svojim zahtevkom ni uspela. Iz obrazložitve sodbe izhaja, da je sodišče prve stopnje do takšne ocene prišlo na podlagi tega, ker je sicer odpravilo odločbo toženke z dne 19. 10. 2009, odločbo z dne 28. 4. 2009 pa le delno, upoštevajoč pri tem izvedensko mnenje Komisije za fakultetna izvedenska mnenja v .... Tožbeni zahtevek tožnice, kakor izhaja iz tožbe, pa je sodišče v celoti zavrnilo. Tožbeni zahtevek se je nanašal na razvrstitev tožnice v I. kategorijo invalidnosti, zaradi poškodbe izven dela, s pravico do invalidske upokojitve od 16. 4. 2009 dalje, plačilo akontacije pokojnine zaradi I. kategorije invalidnosti do odmere invalidske pokojnine, na izdajo odločbe o odmeri invalidske pokojnine in na povrnitev stroškov postopka.

Upoštevajoč navedeno tudi pritožbeno sodišče šteje, da tožnica glede postavljenega tožbenega zahtevka ni uspela oziroma je uspela samo s sorazmerno majhnim delom svojega zahtevka (glede odprave odločb z dne 19. 10. 2009 in 28. 4. 2009) in je tako bilo potrebno pritožbo tožnice zoper III. točko izreka izpodbijane sodbe zavrniti.

V skladu s 165. členom ZPP v povezavi s 154. členom ZPP je pritožbeno sodišče sklenilo, da tožnica krije stroške pritožbe sama.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.