VDSS sklep Pdp 524/2012
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2012-09-26

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Tožbo, ki je tožnik kljub pozivu sodišča prve stopnje ne popravi tako, da postavi jasen in določen zahtevek, je potrebno zavreči.

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

Z izpodbijano sodbo (pravilno: sklep) je sodišče prve stopnje zavrglo tožbo z dne 7. 1. 2012 in dopolnitev tožbe z dne 2. 2. 2012.

Zoper navedeno sodbo (pravilno: sklep) se pritožuje tožnik in v pritožbi navaja, da ima izpodbijana sodba napačno zakonsko podlago, ni izdana za individualni spor, za kakšnega je plačana taksa. V obstoječi pravdi je sodišče kršilo pravdni postopek. V kolikor tožba ni bila primerna za obravnavo, bi morala biti zavrnjena v roku iz ZPP za posredovanje tožbe toženi stranki. Po mnenju tožnika mora sodišče pred zavrženjem vseh vlog obravnavati kršitve pravic tožnika s strani tožene stranke in odvetnice, navedene v osmem odstavku tožbe oziroma začeti ustrezno tožbo na istem sodišču ali jo predati drugemu sodišču. Tožena stranka v odgovoru na tožbo ni protestirala, da tožbi kaj manjka, torej je bil izvod, ki ga je dobila, ustrezen. Tožena stranka je posredovala dne 20. 2. 2012 sodišču pripravljalno vlogo, ki pa ni smiselna, glede na to, da je tožba zavrnjena na podlagi petega odstavka 108. člena ZDR. Tožena stranka se je v tej pripravljalni vlogi sklicevala na peti odstavek 204. člena, čeprav bi šlo lahko le za 13. člen ZDR, tožena stranka je s tem sama dopolnila tožbo, saj daje dokaze sebi v škodo. Zavrženje tožbe po ZUS in ZDSS pomeni, da je izpodbijani upravni akt povsem zakonit. Upravni akt – obvestilo neizbranim kandidatom je temelj tožbe in ni izdan glede na razpis in tudi pogodba z izbrano kandidatko ni sklenjena za razpisano delovno mesto. Tožnik meni, da ima kandidat za delovno mesto pravico izvedeti ali je bilo delovno mesto pravilno zasedeno.

Na podlagi drugega odstavka 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 in naslednji) v zvezi s prvim odstavkom 366. člena ZPP je pritožbeno sodišče izpodbijani sklep preizkusilo v mejah razlogov, ki so navedeni v pritožbi, pri tem pa je po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz drugega odstavka 339. člena ZPP in na pravilno uporabo materialnega prava. Po izvedenem preizkusu je ugotovilo, da sodišče prve stopnje ni zagrešilo absolutnih bistvenih kršitev določb pravdnega postopka, na katere pazi pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti, da je odločitev sodišča prve stopnje pravilna.

Tožnik je vložil tožbo za ugotovitev zakonitosti listine – Obvestilo o odločitvi v zvezi z izbiro kandidata za prosto delovno mesto učitelja fizike in zahteval predložitev podpisane pogodbe z izbranim kandidatom in pogodbe za sistemizirano delovno mesto učitelja fizike. Tožnik je tudi postavil odškodninski zahtevek in sicer, da v kolikor bo sodišče ugotovilo kršitve Zakona o delovnih razmerjih in pravilnikov ter klasifikacije neprimernega odnosa odgovorne osebe vzgojno-izobraževalnega zavoda, kar se bi lahko klasificiralo kot mobbing, pa tožnik zahteva odškodnino v vrednosti 40.000,00 EUR. Sodišče prve stopnje je s sklepom Pd 10/2012 z dne 25. 1. 2012 od tožnika zahtevalo, da tožbo popravi tako, da v njej postavi jasen in določen tožbeni zahtevek glede glavne stvari in stranskih terjatev, dopolni tožbene navedbe in predlaga listinske dokaze. Tožnik je sicer 2. 2. 2012 vložil popravek tožbe, vendar v popravku ponovno ni navedel dejstev glede diskriminacije v in prav tako ni navedel dejstev, iz katerih bi izhajala utemeljenost odškodninskega zahtevka, zato sodišče prve stopnje v izpodbijanem sklepu o zavrženju tožbe ugotavlja, da tožnik tožbe ni popravil v skladu z napotili iz sklepa z dne 25. 1. 2012, zato je tožbeni zahtevek še vedno nejasen in nedoločen.

Sodišče je tožbo utemeljeno zavrglo, saj tožnik kljub pozivu sodišča prve stopnje, da tožbo popravi tako, da postavi jasen in določen tožbeni zahtevek, sploh ni bistveno spremenil zahtevka, saj je v popravljeni tožbi v novem zahtevku zgolj opustil ime tožene stranke in dodaten zahtevek za predložitev dokaza o ustrezni realizaciji zaposlitev na delovnih mestih, omenjenih v prijavi, ki je bila poslana inšpektoratu za delo. Zahtevek, da od tožene stranke zahteva izdajo upravnega akta, pa je še vedno nejasen in nedoločen. Tožnik je bil v sklepu z dne 25. 1. 2012 opozorjen, da bo sodišče prve stopnje tožbo zavrglo, če ne bo ravnal po nalogu sodišča za popravo in dopolnitev tožbe. Prav tako je prvostopenjsko sodišče tožnika opozorilo, da lahko zaprosi za brezplačno pravno pomoč in, da v kolikor bo v roku, ki je določen za popravo tožbe, vložil prošnjo za dodelitev brezplačne pravne pomoči in o tem obvestil sodišče, se bo rok za dopolnitev vloge štel šele od dneva, ko bo tožniku vročen sklep o brezplačni pravni pomoči. Tožnik je še naprej vztrajal pri nesklepčnem tožbenem zahtevku, čeprav bi se glede na opozorilo iz sklepa z dne 25. 1. 2012 moral zavedati, da bo sodišče prve stopnje tožbo zaradi tega zavrglo.

Sodišče prve stopnje je v določbi 1. odstavka 108. člena ZPP imelo pooblastilo, da tožbo zavrže. V skladu s to določbo sodišče zavrže vlogo, če jo vložnik ne popravi ali dopolni tako, da je primerna za obravnavo. Tožnik tožbe ni popravil, kakor je to od njega zahtevalo sodišče prve stopnje, prav tako ni zaprosil za brezplačno pravno pomoč oz. o tem ni obvestil sodišča prve stopnje, zato je predsednica senata tožbo morala zavreči.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da niso podani s pritožbo zatrjevani razlogi, prav tako ne razlogi, na katere pritožbeno sodišče pazi po uradni dolžnosti, zato je na podlagi 2. točke 365. člena ZPP pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.