VDSS sodba Psp 304/2014
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2014-11-06

Edo Škrabec (preds.), Jože Cepec (poroč.), Elizabeta Šajn Dolenc

Pri tožniku je po veljavnem Seznamu telesnih okvar podana 50 % telesna okvara po IX. poglavju točka 10 a. Zato je tožnikov zahtevek na ugotovitev, da je pri njem podana 50 % okvara zaradi bolezni, s priznanjem pravice do invalidnine, utemeljen.

Pritožbi se ugodi in se sodba sodišča prve stopnje v izpodbijanem delu (II. in III. točka) spremeni tako, da se glasi:

„II. Ugotovi se, da je pri tožniku podana 50 % telesna okvara zaradi bolezni od  12. 12. 2010 ter se mu prizna pravica do invalidnine za VI. stopnjo telesne okvare od tega dne dalje.

III. Toženec je dolžan tožniku izplačati invalidnino v višini 40,43 EUR od 12. 12. 2010 dalje z vsemi uskladitvami, v roku 8 dni.“

Sodišče prve stopnje je odpravilo odločbi toženca št. ... z dne 25. 7. 2011 in št. ... z dne 6. 5. 2011 (I. točka izreka sodbe); ugotovilo, da je pri tožniku podana 50 % telesna okvara zaradi bolezni od 29. 1. 2010 ter mu priznalo pravico do invalidnine za VI. stopnjo telesne okvare v višini 40,62 EUR na mesec (II. točka izreka sodbe); naložilo tožencu, da je dolžan tožniku izplačati invalidnino v višini 40,62 EUR od 1. 11. 2010 dalje, z vsemi uskladitvami, v roku 8 dni, v primeru zamude pa mu plačati tudi zakonske zamudne obresti od prvega dne po izteku izpolnitvenega roka do plačila (III. točka izreka sodbe) ter sklenilo, da stroški bremenijo proračun (IV. točka izreka sodbe).

Tožena stranka se pritožuje zoper II. in III. točko izreka izpodbijane sodbe zaradi zmotne uporabe materialnega prava. S tem, ko je prvostopno sodišče tožniku priznalo obstoj telesne okvare od 29. 1. 2010 in od takrat dalje priznalo tudi pravico do invalidnine ter izplačevanje invalidnine za ugotovljeno 50 % telesno okvaro od 1. 11. 2010 dalje, ni upoštevalo, da je datum nastanka telesne okvare  29. 1. 2010 že zajet v pravnomočno končanem postopku pri toženki z odločbo št. ... z dne 8. 11. 2010, s katero je bila zavrnjena pritožba tožnika zoper odločbo tožene stranke št. ... z dne 20. 8. 2010. Z omenjenima odločbama je bilo pravnomočno odločeno, da zavarovanec nima pravice do invalidnine za telesno okvaro. Takšna odločitev je temeljila na izvedenskih mnenjih izvedenskih organov tožene stranke z dne 18. 8. 2010 in z dne 3. 11. 2010. Sodišče je tako nepravilno upoštevalo, da je v tem socialnem sporu datum nastanka ugotovljene 50 % telesne okvare že dne 29. 1. 2010. Odločba tožene stranke št. ... z dne 8. 11. 2010 je bila tožniku vročena 11. 11. 2010 in je po mnenju pritožbe postala pravnomočna dne 12. 12. 2010. Nadalje pritožba meni, da je sodišče nepravilno ugotovilo tudi znesek invalidnine za ugotovljeno 50 % telesno okvaro v višini 40,62 EUR. Ta znesek ustreza znesku invalidnine, ki je določen od 1. 7. 2011 dalje. Na podlagi Sklepa o usklajenih višinah transferjev, ki so določeni v minimalnih zneskih ter o odstotku uskladitve drugih transferjev posameznikov in gospodinjstev v Republiki Sloveniji od 1. 7. 2010 (Ur. l. RS, št. 56/2010) znaša invalidnina za 50 % telesno okvaro 40,43 EUR na mesec.

Tožnik je podal odgovor na pritožbo, v katerem meni, da je pritožba neutemeljena, šikanozna in drobnjakarska ter izrazito nehumana.

Pritožbeno sodišče je presojalo izpodbijani del sodbe sodišča prve stopnje v obsegu, kakor je določen z 2. točko 350. člena Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/99 s spremembami - v nadaljevanju: ZPP). Pri tem preizkusu pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje pravilno ugotovilo dejansko stanje, ki se nanaša na sam obstoj telesne okvare tožnika, višino te telesne okvare in vzrok zanjo ter v posledici tega upravičeno odpravilo odločbi toženca z dne 25. 7. 2011 in z dne 6. 5. 2011. Je pa pri tem spregledalo objektivne meje pravnomočnosti odločbe tožene stranke št. ... z dne 20. 8. 2000 in dokončne odločbe pod isto številko z dne 8. 11. 2010, s katerima je bilo pravnomočno odločeno, da tožnik nima pravice do invalidnine za telesno okvaro. Sodišče prve stopnje pri svoji odločitvi časovnih mej pravnomočnosti ni upoštevalo in je tako v tem delu izpodbijane sodbe prišlo do absolutne bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz 12. točke drugega odstavka 339. člena ZPP. Sodišče tudi ni pravilno upoštevalo materialnega prava, ko je toženki naložilo, da tožniku izplača invalidnino v višini 40,62 EUR, kar je v nasprotju s Sklepom o usklajenih višinah transferjev, ki so določeni v minimalnih zneskih ter o odstotkih uskladitve drugih transferjev, posameznikom in gospodinjstvom v Republiki Sloveniji od 1. 7. 2010 (Ur. l. RS, št. 56/2010), saj znaša invalidnine od 1. 7. 2010 40,43 EUR na mesec in ne 40,62 EUR, kakor je dosodilo sodišče prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je v skladu s prvim odstavkom 81. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (Ur. l. RS, št. 2/2004 in naslednji - v nadaljevanju: ZDSS-1) presojalo pravilnost in zakonitost dokončne odločbe tožene stranke z dne 25. 7. 2011, s katero je bila zavrnjena pritožba tožnika zoper odločbo Območne enote A. z dne 6. 5. 2011, s katero je bilo odločeno, da tožnik nima pravice do invalidnine za telesno okvaro.

Sodišče prve stopnje je s pomočjo izvedenskega mnenja zdravnika specialista internista gastroenterologa ugotovilo, da se tožnik od junija 2009 zdravi zaradi fistulne oblike Crohnove bolezni debelega črevesa ter da je pregled rektuma dne 29. 1. 2010 pokazal, da gre pri tožniku za objektivno poškodbo notranjega analnega sfinktra. Glede na digitalno - rektalni pregled ob osebnem pregledu tožnika je sodni izvedenec ocenil, da je poškodba trajna in lahko povzroča inkontinenco. Sodni izvedenec je zaključil (sodišče prve stopnje pa takšen zaključek sprejelo), da je pri tožniku po veljavnem Seznamu telesnih okvar podana 50 % telesna okvara po IX. poglavju točka 10 a in sicer od pregleda EUZ danke dne 29. 1. 2010 dalje.

Telesna okvara je po prvem odstavku 143. člena Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju (Ur. l. RS, št. 106/99 s spremembami - v nadaljevanju: ZPIZ-1) podana, če nastane pri zavarovancu izguba, bistvenejša poškodovanost ali znatnejša onesposobljenost posameznih organov ali delov telesa, kar otežuje aktivnost organizma in zahteva večje napore pri zadovoljevanju življenjskih potreb, ne glede na to, ali ta okvara povzroča invalidnost ali ne. V skladu s tretjim odstavkom tega člena minister, pristojen za delo, po predhodnem mnenju ministra, pristojnega za zdravje, določi vrste telesnih okvar, na podlagi katerih se pridobi pravica do invalidnine in odstotke teh okvar. Pravico do invalidnine pridobi po drugi alineji prvega odstavka 144. člena ZPIZ-1 zavarovanec za telesno okvaro, ki je posledica bolezni ali poškodbe izven dela, če znaša telesna okvara najmanj 50 % in če ima zavarovanec ob nastanku telesne okvare dopolnjeno pokojninsko dobo, ki je določena za pridobitev pravice do invalidske pokojnine, ne glede na to, ali telesna okvara povzroča invalidnost ali ne. Po drugem odstavku tega člena pridobi pravico do invalidnine zavarovanec ne glede na to, ali uživa tudi kakšno drugo pravico po tem zakonu. V skladu s 170. členom ZPIZ-1 se invalidnina izplačuje od prvega dne naslednjega meseca po vložitvi zahteve in največ 6 mesecev za nazaj. Telesne okvare so določene v Samoupravnem sporazumu o seznamu telesnih okvar (Ur. l. SFRJ, št. 38/83 s spremembami - v nadaljevanju: Seznam telesnih okvar). Med telesnimi okvarami je v poglavju IX. točka 10 a navedena izguba analnega sfinktra brez prolapsa črev kot 50 % telesna okvara.

Tožena stranka je o pravici tožnika do invalidnine za telesno okvaro že odločala tudi v postopku, ki je bil pri toženki končan z odločbo št. ... z dne 8. 11. 2010, s katero je bila zavrnjena pritožba tožnika zoper odločbo toženke št. ... z dne 20. 8. 2010. S citiranima odločbama je bilo pravnomočno odločeno, da tožnik nima pravice do invalidnine za telesno okvaro. Dokončna odločba toženke z dne 8. 11. 2010 je bila tožniku vročena dne 11. 11. 2010. Odločba toženke tožniku vročena dne 11. 11. 2010 je postala pravnomočna dne 12. 12. 2010, kakor to določa 225. člen Zakona o splošnem upravnem postopku (Ur. l. RS, št. 80/99, s spremembami, v nadaljevanju: ZUP). Odločba, ki je dokončna v upravnem postopku, postane pravnomočna, ko preteče rok za vložitev tožbe v upravnem sporu ali za vložitev tožbe v drugem sodnem postopku - na primer v socialnem sporu. Rok 30 dni za vložitev tožbe je v danem primeru potekel dne 11. 12. 2010. Do tega dne seže pravnomočnost odločitve, da pri tožniku ne obstaja pravica do invalidnine za telesno okvaro, kar pomeni, da je ravnanje sodišča prve stopnje, ko tega pri svoji odločitvi ni upoštevalo, napačno.

V posledici prej navedenega je pritožbeno sodišče pritožbe toženke ugodilo, kakor je razvidno iz I. točke te sodbe in tožniku zaradi 50 % telesne okvare, nastale zaradi bolezni od 12. 12. 2010 priznalo pravico do invalidnine za VI. stopnjo telesne okvare. Toženca je tudi zavezalo, da je dolžan tožniku izplačevati invalidnino v višini 40,43 EUR od 12. 12. 2010 dalje, z vsemi uskladitvami.

Kakor je pritožbeno sodišče že navedlo je pravilni znesek invalidnine za 50 % telesno okvaro, nastalo zaradi posledic bolezni, od 1. 7. 2010 dalje 40,43 EUR na mesec in ne kakor je določilo sodišče v višini 40,62 EUR. Ta znesek je določen šele od 1. 7. 2011 dalje.

Na podlagi navedenega je pritožbeno sodišče pritožbi toženke ugodilo in sodbo sodišča prve stopnje v izpodbijanem delu spremenilo, kakor to izhaja iz izreka te sodbe (354. člen ZPP v zvezi s peto alinejo prvega odstavka 358. člena ZPP).

ZPIZ-1 člen 143, 143/1, 144, 144/1, 144/1-2, 170. ZUP člen 225.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.