VDSS sklep Pdp 719/2013
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2013-09-26

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Jelka Zorman Bogunovič (preds.), Samo Puppis (poroč.), Sonja Pucko Furman

odločitev o pravdnih stroških - stroškovna odločitev - pravdni stroški

Sodišče prve stopnje je po opravljeni glavni obravnavi, na kateri je v dokaznem postopku vpogledalo v listinsko dokumentacijo, ki sta jo v spis vložili stranki, ugodilo tožbenemu zahtevku tožnika. Zato je pooblaščenec tožnika upravičen do povrnitve pravdnih stroškov za zastopanje na naroku po tar. št. 3102 ZOdvT. V zvezi s pripadajočo nagrado za zastopanje na naroku za glavno obravnavo je neutemeljeno razlogovanje sodišča, da tožnik do te nagrade ni upravičen, ker narok ni bil potreben, ker je dejansko stanje izhajalo iz predloženih listin, ker je tožena stranka tožnika prijavila v socialna zavarovanja in ker je predlagala, da se narok ne opravi, k temu predlogu pa tožnik soglasja ni dal. Bistveno je, da je sodišče prve stopnje na podlagi opravljene glavne obravnave odločilo o preostalem delu tožnikovega tožbenega zahtevka in mu v celoti ugodilo.

Pritožbi se ugodi in se izpodbijani del sodbe (II. točka izreka - odločitev o pravdnih stroških) spremeni tako, da se znesek pravdnih stroškov, ki jih je dolžna tožena stranka izplačati tožniku, zviša od zneska 328,20 EUR na znesek 609,00 EUR.

Tožena stranka je dolžna tožniku povrniti pritožbene stroške v znesku 32,64 EUR v 8 dneh po prejemu tega sklepa, po izteku tega roka pa z zakonskimi zamudnimi obrestmi dalje do plačila, pod izvršbo.

Sodišče prve stopnje je v I. točki izreka sodbe, ki ni pod pritožbo, ugotovilo, da je tožniku delovno razmerje pri toženi stranki dne 6. 12. 2012 prenehalo nezakonito. V II. točki izreka je naložilo toženi stranki, da je dolžna tožniku na TRR pooblaščenca povrniti pravdne stroške v znesku 328,20 EUR, v 8 dneh od prejema sodbe, v primeru zamude pa z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od prvega naslednjega dne po poteku tega roka, do plačila, pod izvršbo.

Zoper odločitev o pravdnih stroških (II. točka izreka) se smiselno iz pritožbenega razloga zmotne uporabe materialnega prava pritožuje tožnik in predlaga pritožbenemu sodišču, da njegovi pritožbi ugodi, izpodbijani del sodbe spremeni tako, da naloži toženi stranki, da je dolžna tožniku povrniti še 280,80 EUR njegovih pravdnih stroškov, v primeru zamude pa z zakonskimi zamudnimi obrestmi od poteka do plačila in pod izvršbo. V pritožbi navaja, da mu sodišče prve stopnje neutemeljeno ni priznalo njegovih pravdnih stroškov za zastopanje na naroku za glavno obravnavo. Tožena stranka je sicer prijavila tožnika v socialno zavarovanje do izteka bolniškega staleža, vendar pa tožnikovega tožbenega zahtevka ni priznala (pravilno pripoznala), s čimer bi se lahko izognila pravdnim stroškom za narok, temveč je pri pravdi vztrajala. Glede na to je sodišče prve stopnje narok razpisalo, na katerem je odločilo o utemeljenosti tožnikovega tožbenega zahtevka, zato je tožnik upravičen tudi do povrnitve stroškov za zastopanje na naroku.

Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijani del sodbe v mejah uveljavljenega pritožbenega razloga, pri čemer je v skladu z določbo drugega odstavka 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 in nadalj.) v zvezi s prvim odstavkom 366. člena ZPP tudi po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb postopka, navedene v drugem odstavku 350. člena ZPP in na pravilno uporabo materialnega prava.

Iz podatkov spisa je razvidno, da je tožnik v tožbi vtoževal ugotovitev nezakonitosti prenehanja delovnega razmerja pri toženi stranki in prijavo v socialno zavarovanje od 7. 12. 2012 do prenehanja začasne zadržanosti z dela zaradi bolezni, vendar najdlje za obdobje 6 mesecev, to je do 7. 6. 2013. Tožena stranka je tožbenemu zahtevku v odgovoru na tožbo ugovarjala in pojasnila razloge, ki so privedli do tega, da je tožniku delovno razmerje pri toženi stranki prenehalo. Ker je tožena stranka tožnika prijavila v socialno zavarovanje, je tožnik z vlogo z dne 7. 1. 2013 umaknil tožbo v delu tožbenega zahtevka, ki se je nanašal na prijavo v socialno zavarovanje, tako da je vztrajal le še pri ugotovitvi nezakonitosti prenehanja in povračilu pravdnih stroškov. Dne 19. 4. 2013 je prvostopenjsko sodišče prejelo predlog tožene stranke, da o zadevi odloči brez glavne obravnave in da izda sodbo, s katero naj tožbeni zahtevek tožnika zavrže oziroma zavrne. Kljub temu predlogu je sodišče opravilo poravnalni in prvi narok za glavno obravnavo (ki je bil razpisan že pred vložitvijo predloga tožene stranke o odločitvi brez opravljene glavne obravnave), saj tožnik ni soglašal s predlogom tožene stranke, da v tem individualnem delovnem sporu odloči brez glavne obravnave. Na tem naroku sta bila prisotna tožnik in njegov pooblaščenec ter pooblaščenec tožene stranke. Sodišče prve stopnje je po opravljeni glavni obravnavi, na kateri je v dokaznem postopku vpogledalo v listinsko dokumentacijo, ki sta jo v spis vložili stranki, ugodilo tožbenemu zahtevku tožnika. Ob upoštevanju navedenega pritožbeno sodišče ugotavlja, da je bil pooblaščenec tožnika upravičen tudi do povrnitve pravdnih stroškov za zastopanje na naroku po tar. št. 3102 Zakona o odvetniški tarifi (ZOdvT, Ur. l. RS, št. 67/2008 in nadalj.). V zvezi s pripadajočo nagrado za zastopanje na naroku za glavno obravnavo je neutemeljeno razlogovanje sodišča, da tožnik do te nagrade ni upravičen, ker narok ni bil potreben, ker je dejansko stanje izhajalo iz predloženih listin, ker je tožena stranka tožnika prijavila v socialna zavarovanja in ker je predlagala, da se narok ne opravi, k temu predlogu pa tožnik soglasja ni dal. Bistveno je, da je sodišče prve stopnje na podlagi opravljene glavne obravnave odločilo o preostalem delu tožnikovega tožbenega zahtevka in mu v celoti ugodilo. Dejstvo, da je tožena stranka predlagala sodišču prve stopnje, da naj odloči o tožbenem zahtevku brez glavne obravnave, ni odločilno, saj je tožena stranka predlagala sodišču, da brez opravljene glavne obravnave tožnikov tožbeni zahtevek zavrne, čemur pa je tožnik nasprotoval.

Z ozirom na vrednost spornega predmeta je tožnik upravičen še do povrnitve pravdnih stroškov za sodelovanje na naroku po tar. št. 3102 ZOdvT, povečanih za DDV (tar. št. 6007) v skupni višini 280,80 EUR, kar tožnik v pritožbi tudi uveljavlja. Iz tega razloga je pritožbeno sodišče tožnikovi pritožbi v celoti ugodilo in znesek pravdnih stroškov, ki mu jih je dolžna tožena stranka povrniti, zvišalo na 609,00 EUR.

Ker je tožnik s pritožbo v celoti uspel, mu je dolžna tožena stranka povrniti tudi njegove pritožbene stroške. Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je tožnik upravičen do pritožbenih stroškov v priglašeni višini in sicer za sestavo pritožbe v znesku 27,20 EUR in za izdatke 5,40 EUR (tar. št. 3210, tar. št. 6002 ZOdvT), ki jih je dolžna tožena stranka povrniti tožniku v 8 dneh po prejemu tega sklepa, v primeru zamude pa z zakonskimi zamudnimi obrestmi, dalje do plačila. Odločitev o pritožbenih stroških temelji na drugem odstavku 165. člena ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.