VDSS sklep Psp 87/2012
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2012-03-15

Pri presoji, ali je bila tožba vložena pravočasno (v 30-dnevnem roku od prejema dokončne odločbe toženca), je bistveno, kdaj je bila tožba vložena na sodišče. Morebitne vložitve vloge na nepristojen organ (toženca) ni mogoče upoštevati, saj je bil tožnik v pravnem pouku pravilno poučen, v katerem roku in na kateri naslov mora vložiti tožbo.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom tožbo kot prepozno vloženo zavrglo.

Zoper sklep je pritožbo vložil tožnik. V pritožbi navaja, da je v zelo slabem fizičnem in psihičnem stanju in je zaradi tega nesposoben za delo. Pritožbo zoper odločbo je posredoval pravočasno, vendar pa na napačen naslov. Potem ko je bil o tem obveščen, je svojo vlogo posredoval sodišču. Za odvetnika nima denarja. Tožnik smiselno predlaga razveljavitev izpodbijanega sklepa ter vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v nov postopek.

Po preizkusu zadeve pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje razčistilo dejstva bistvena za odločitev v zadevi. Pri tem ni zagrešilo kršitev, na katere pritožbeno sodišče na podlagi 2. odstavka 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP; Ur. l. RS, št. 26/99 s spremembami) pazi po uradni dolžnosti.

Kot izhaja iz obrazložitve izpodbijanega sklepa, je sodišče prve stopnje ugotovilo, da je bila vloga, ki jo je sodišče štelo kot tožbo, vložena po izteku zakonsko določenega 30-dnevnega roka, zato jo je zavrglo.

Zakon o delovnih in socialnih sodiščih (ZDSS-1; Ur. l. RS, št. 2/2004 in 10/2004) v 1. odstavku 72. člena določa, da se tožba vloži v 30-ih dneh od vročitve dokončnega upravnega akta. Tudi Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju (ZPIZ-1; Ur. l. RS, št. 106/99 s spremembami) v 2. odstavku 252. člena določa, da sodno varstvo lahko zavarovanec uveljavi v roku 30 dni od vročitve odločbe izdane na drugi stopnji.

Kot to ugotavlja sodišče prve stopnje, izhaja pa tudi iz dokumentacije v spisu, je bila tožniku dokončna odločba tožene stranke št. ... z dne 22. 9. 2011 vročena dne 3. 10. 2011. Sodišče je tožnikovo pritožbo, ki jo je štelo kot tožbo, prejelo dne 16. 11. 2011 (tega dne je bila pošiljka priporočeno oddana na pošto, kar je razvidno iz pisemske ovojnice na list. št. 1 sodnega spisa). Glede na datum vročitve dokončne odločbe je zakonsko določeni 30-dnevni rok za vložitev tožbe potekel dne 2. 11. 2011. Ker je bila tožba na sodišče vložena dne 16. 11. 2011, torej po poteku zakonsko določenega roka, jo je sodišče prve stopnje na podlagi 274. člena ZPP utemeljeno zavrglo.

V zvezi s pritožbenimi navedbami, da je tožnik pomotoma najprej vlogo posredoval na naslov Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje Slovenije, ter šele nato na naslov sodišča, pa pritožbeno sodišče pojasnjuje, da je za presojo, ali je bila tožba pravočasno vložena, odločilen datum, ko je bila vloga vložena na sodišču. Tožnik je bil v pravnem pouku dokončne odločbe tudi pravilno poučen, v katerem roku in kje se vloži tožba. Ker sodišče prve stopnje zadeve ni obravnavalo po vsebini, so za rešitev zadeve pravno irelevantne tudi pritožbene navedbe, ki se nanašajo na tožnikovo zdravstveno stanje.

Glede na navedeno je pritožbeno sodišče na podlagi 2. točke 365. člena ZPP pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

ZPIZ-1 člen 252, 252/2. ZDSS-1 člen 72, 72/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.