VDSS sklep Pdp 500/2013
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2013-09-05

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Jelka Zorman Bogunovič (preds.), Sonja Pucko Furman (poroč.), Metod Žužek

odločitev o pravdnih stroških - stroškovna odločitev - pravdni stroški - načelo uspeha

Ker je bila tožba tožeče stranke v večjem delu zavržena, to predstavlja s stališča tožeče stranke njen neuspeh, s stališča tožene stranke pa njen uspeh.

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani del sklepa sodišča prve stopnje.

Tožeča stranka sama krije svoje stroške pritožbenega postopka.

Sodišče prve stopnje je s sodbo razveljavilo sklep o preizkusu ocene tožeče stranke za obdobje 2007 v postopku napredovanja v plačilne razrede, s številko ... z dne 6. 4. 2010 in toženi stranki naložilo, da je dolžna ponovno oceniti delovno uspešnost tožeče stranke za ocenjevalno obdobje za leto 2007. S sklepom je zavrglo tožbo v delu, da se ugotovi, da tožeča stranka v letu 2010 izpolnjuje pogoje za napredovanje za dva plačilna razreda in se uvrsti v 40. plačilni razred za osnovno plačo; da se tožeči stranki za ocenjevalno obdobje za leto 2007 določi ocena delovne uspešnosti odlično; da je tožena stranka dolžna tožeči stranki za čas od 1. 4. 2010 do 31. 8. 2010 obračunati in izplačati razliko v plači, za čas od 1. 9. 2010 dalje pa odškodnino, ki jo predstavlja razlika v mesečni plači, ki jo prejema od 1. 9. 2010 dalje in sicer za čas od 1. 4. 2010 do 31. 12. 2010 v višini 83,99 EUR bruto mesečno, od 1. 1. 2011 do 30. 9. 2011 v višini 85,00 EUR bruto mesečno, od 1. 10. 2011 do 31. 5. 2012 v višini 91,90 EUR bruto mesečno ter od 1. 6. 2012 dalje 84,55 EUR bruto mesečno ter od posameznih mesečnih razlik v plači odvesti pripadajoče prispevke in davke, tožeči stranki pa izplačati neto zneske z zakonskimi zamudnimi obrestmi od zapadlosti posameznih mesečnih prejemkov dalje (I. točka izreka sklepa). Odločilo je, da tožeča in tožena stranka ter stranski intervenient krijejo sami svoje stroške postopka (II. točka izreka sklepa).

Tožeča stranka vlaga pravočasno pritožbo in izpodbija sklep sodišča v delu, da tožeča stranka sama krije svoje stroške postopka (II. točka izreka sklepa), zaradi bistvenih kršitev določb pravdnega postopka. Pritožbenemu sodišču predlaga, da pritožbi ugodi in izpodbijani del sklepa spremeni tako, da toženi stranki naloži v plačilo vse pravdne stroške tožeče stranke. V pritožbi navaja, da je v predmetni zadevi, ki se vodi zaradi ocene delovne uspešnosti, sodišče prve stopnje ugodilo bistvenemu delu tožbenega zahtevka, s katerim je tožeča stranka zahtevala razveljavitev sklepa o preizkusu ocene delavke v postopku napredovanja v plačilne razrede. S tem delom izreka je bilo tako v korist tožeče stranke odločeno, da je izpodbijani sklep tožene stranke, ki predstavlja bistvo predmetnega spora, nezakonit. V zvezi s preostalim delom tožbenega zahtevka, ki po svoji naravi predstavlja pravne posledice nezakonitega ravnanja tožene stranke, pa je tožeča stranka postavila poleg primarnega zahtevka tudi podredni zahtevek. Po mnenju tožeče stranke je v predmetnem postopku v celoti uspela, saj je bil izpodbijani sklep tožene stranke razveljavljen, prav tako pa je bila tožena stranka obsojena na odpravo posledic tega nezakonitega ravnanja. Zaradi navedenega nikakor ni mogoče šteti, da je tožena stranka s tem, ko je sodišče prve stopnje zavrglo tožbo v 2., 3. in 4. točki primarnega zahtevka v postopku uspela v enaki oziroma primerljivi meri kot je uspeh tožeče stranke. Še nadalje pa je sodišče prve stopnje z zavrženjem ni odločilo, da toženi stranki tak zahtevek po vsebini ne gre, temveč je zgolj odločilo, da samo tega ne more presojati. Ravno s tem namenom je torej v 2. točki izreka sodbe toženi stranki naložilo, da ponovno oceni delovno uspešnost tožeče stranke, zaradi zavrženja pa posebni stroški niti niso nastali. Tožeča stranka je torej z izdajo izpodbijane sodbe po vsebini uspela, saj je s tem vzpostavljeno stanje, kakršno je obstajalo pred nezakonitim ravnanjem tožene stranke. Priglaša pritožbene stroške.

Tožena stranka v odgovoru na tožbo prereka pritožbene navedbe in pritožbenemu sodišču predlaga, da pritožbo kot neutemeljeno zavrne in potrdi izpodbijani del sklepa sodišča prve stopnje.

Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijani del sklepa v mejah uveljavljanih pritožbenih razlogov, pri čemer je v skladu z določbo drugega odstavka 350. člena Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/99 s spremembami, v nadaljevanju: ZPP) v zvezi s prvim odstavkom 366. člena ZPP po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb postopka, ki izhajajo iz citirane določbe in na pravilno uporabo materialnega prava. Pri tem preizkusu  je ugotovilo, da sodišče prve stopnje bistvenih kršitev določb postopka, na katere pazi pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti, ni storilo in da je na popolno ugotovljeno dejansko stanje pravilno uporabilo materialno pravo.

Sodišče prve stopnje je v izpodbijanem delu sklepa odločilo, da tožeča in tožena stranka ter stranski intervenient sami krijejo svoje stroške postopka, skladno z določbo drugega odstavka 154. člena ZPP, ki določa, da v primeru, če stranka deloma zmaga v pravdi, lahko sodišče, glede na dosežen uspeh, odloči, da krije vsaka stranka svoje stroške postopka. Pritožbeno sodišče soglaša z navedeno odločitvijo sodišča prve stopnje.

V obravnavani zadevi sodišče prve stopnje potem, ko je ugotovilo, da je uspeh strank v pravdi približno enak, ni uporabilo kriterija sorazmerne povrnitve stroškov, ampak kriterij, da krije vsaka stranka svoje stroške postopka. Bistvo predmetnega spora ni, kot zmotno uveljavlja pritožba, doseči zgolj razveljavitev sklepa tožene stranke o preizkusu ocene, pač pa je bistven zahtevek tožeče stranke, da sodišče ugotovi, da se ji za leto 2007 določi ocena delovne uspešnosti odlično in se ji na tej podlagi priznajo tudi materialne pravice (napredovanja za dva plačilna razreda, uvrstitev v 40. plačilni razred, temu pripadajočo plačo ter iz tega naslova, obračun in izplačilo razlike v plači za obdobje od 1. 4. 2010 do 31. 8. 2010, od 1. 9. 2010 dalje pa odškodnino, ki predstavlja razliko v plači). Tožeča stranka je namreč svoj zahtevek utemeljevala z navedbami, da je bila v spornem obdobju odlična in da je izpolnjevala pogoje za napredovanje za dva plačilna razreda. Sodišče prve stopnje je tožnici ugodilo zgolj v delu, ki se nanaša na razveljavitev sklepa o preizkusu ocene zaradi napak, storjenih v postopku presoje ocene toženke o delovni uspešnosti v letu 2007 in toženi stranki naložilo, da mora ponovno oceniti delovno uspešnost tožeče stranke za ocenjevalno obdobje 2007.

Neutemeljeno pritožba uveljavlja, da so zanemarljivi stroški v zvezi z zavrženim delom tožbenega zahtevka. Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je bila v obravnavani zadevi v večjem delu zavržena tožba tožeče stranke. Tožeča stranka se zoper pravilnost takšne odločitve sodišča prve stopnje niti ne pritožuje. Ker je bila tožba tožeče stranke v večjem delu zavržena, to predstavlja s stališča tožeče stranke njen neuspeh, s stališča tožene stranke pa njen uspeh. Po določbi drugega odstavka 154. člena ZPP, če stranka deloma zmaga v pravdi, lahko sodišče glede na doseženi uspeh odloči, da krije vsaka stranka svoje stroške postopka. Odločitev sodišča prve stopnje, ki je vsaki stranki, tudi tožeči stranki naložilo, da krije svoje stroške postopka, je pravilna in je pritožba ni uspela izpodbiti. Pritožbeno sodišče je zato pritožbo tožeče stranke zavrnilo in potrdilo izpodbijano stroškovno odločitev sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP).

Ker tožeča stranka s pritožbo ni uspela, sama krije svoje stroške pritožbenega postopka (prvi odstavek 165. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 154. člena ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.