VDSS sklep Psp 371/2012
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2012-12-13

dokončna odločba - procesne predpostavke - rok - pravočasnost tožbe

Ker sta izpodbijani dokončni odločbi toženca že postali pravnomočni, saj tožnik v roku 30 dni ni uveljavljal sodnega varstva, je tožba vložena prepozno in se zavrže.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom tožbo tožnika z dne 15. 3. 2010 zavrglo, ker je ugotovilo, da niso izpolnjene procesne predpostavke za sodno varstvo.

Zoper sklep se pritožuje tožnik po svojem pooblaščencu zaradi zmotne uporabe materialnega prava in bistvene kršitve določb pravdnega postopka. Meni, da so bile izpolnjene vse procesne predpostavke za vložitev tožbe, saj je pred tem prvostopni organ toženke že večkrat odločal o pravici do starostne in invalidske pokojnine. Prvostopni organ toženke je njegove zahteve stalno zavrgel, kljub temu, da je tožnik uveljavljal takšna nova dejstva, da bi prvostopni organ moral zahtevo vsebinsko obravnavati. Predlaga, da pritožbeno sodišče napadeni sklep razveljavi ter zadevo vrne sodišču prve stopnje v ponovno odločanje.

V skladu s 366. členom Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 s spremembami) je sodišče opravilo preizkus sklepa sodišča prve stopnje v mejah razlogov, ki so navedeni v pritožbi, pri tem je po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz 1., 2., 3., 6., 7., 11. točke, razen glede obstoja in pravilnosti pooblastila za postopek pred sodiščem prve stopnje, ter 12. in 14. točke drugega odstavka 339. člena tega zakona in na pravilno uporabo materialnega prava. Po navedenem preizkusu pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje pravilno ugotovilo dejansko stanje, na tako ugotovljeno dejansko stanje pravilno uporabilo materialno pravo, pri tem pa tudi ni prišlo do bistvenih kršitev določb pravdnega postopka, na katere pazi pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti.

Sodišče prve stopnje je ugotovilo naslednje dejansko stanje. Tožniku je bila z odločbo toženke z dne 26. 5. 1995 priznana pravica do invalidske pokojnine. Z odločbo z dne 26. 7. 1996 je bila njegova pritožba zavrnjena. Navedena odločba je postala pravnomočna. Tožnik je nato vložil še zahtevo za ponovno odmero pokojnine, ki je bila s sklepom z dne 20. 3. 2008 zavržena. Njegova pritožba pa je bila zavrnjena z odločbo z dne 25. 9. 2008. Tudi ta odločba je postala pravnomočna.

Zakon o delovnih in socialnih sodiščih (ZDSS-1, Ur. l. RS, št. 2/2004 s spremembami) v 63. členu določa procesno predpostavko za sodno varstvo proti upravnim aktom in sicer določa, da kadar se o pravici, obveznosti ali pravni koristi iz sistema socialne varnosti v skladu z zakonom odloča z upravnim aktom, je socialni spor dopusten, če tožeča stranka uveljavlja, da je prizadeta v svojih pravicah ali pravnih koristih zaradi dokončnega upravnega akta, ali zaradi tega, ker upravni akt ni bil izdan in ji vročen v zakonitem roku. Tudi v navedeni zadevi gre za odločanje o pravicah tožnika iz naslova pokojninskega in invalidskega zavarovanja, o teh pravicah pa se odloča z upravnim aktom. Nadalje je potrebno v zvezi z predmetno zadevo upoštevati še 72. člen ZDSS-1, ki določa, da se tožba vloži v 30 dneh od vročitve dokončnega upravnega akta.

Na podlagi navedenega pritožbeno sodišče ugotavlja, da sta dokončni odločbi toženca z dne 26. 7. 1996 oziroma z dne 25. 9. 2008 že postali pravnomočni, ker tožnik zoper ti odločbi ni uveljavljal sodnega varstva in je tako eventualna direktna tožba zoper navedeni odločitvi tožene stranke vložena prepozno, saj je tožnik zamudil prej navedeni materialni prekluzivni rok. Tožena stranka pa v novem postopku ni odločala o pravici tožnika do invalidske pokojnine na prvi stopnji, saj tožnik takšne zahteve k toženki ni podal in je tako tožnik vložil tožbo, ne da bi o pravici obveznosti ali pravni koristi o kateri se odloča z upravnim aktom bil takšen dokončni upravni akt s strani tožene stranke izdan, tožnik takšne – nove zahteve pri toženi stranki niti ni podal in je tako tožba iz tega razloga preuranjena, saj ni izpolnjena procesna predpostavka za sodno varstvo proti upravnim aktom, kakor je to določeno v 63. členu ZDSS-1.

Pritožba le navede, da je prišlo pred sodiščem do bistvene kršitve določb pravdnega postopka, ne pove pa v čem, zato navedb ni mogoče preizkusiti.

Na podlagi navedenega je pritožbeno sodišče v skladu z 2. točko 365. člena ZPP pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.