VDSS sklep Pdp 116/2013
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2013-02-15

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Tožena stranka je vložila pritožbo po izteku 15-dnevnega zakonskega roka, zato jo je treba

Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo ugodilo tožbenemu zahtevku ter:

- ugotovilo nezakonitost izredne odpovedi pogodbe o zaposlitvi tožene stranke, izdane tožeči stranki dne 16. 8. 2004 (1. točka izreka sodbe);

- razveljavilo navedeno izredno odpoved pogodbe o zaposlitvi (2. točka izreka sodbe);

- naložilo toženi stranki, da je dolžna tožečo stranko pozvati nazaj na delo na delovno mesto, ki ga je opravljala pred izredno odpovedjo pogodbe o zaposlitvi ali na drugo delo, ki ustreza stopnji in vrsti njene strokovne izobrazbe, znanju in zmožnostim, ji vpisati manjkajočo delovno dobo v delovno knjižico, ji obračunati pripadajoče bruto plače za ves čas nezakonite odpovedi pogodbe o zaposlitvi ter ji plačati plače po predhodnem odvodu ustreznih davkov in prispevkov v pripadajočih neto zneskih, z zakonskimi zamudnimi obrestmi od zapadlosti posamezne mesečne plače v plačilo do plačila ter ji za ves čas nezakonite odpovedi pogodbe o zaposlitvi priznati vse pravice iz dela in po delu (3. točka izreka sodbe);

- sklenilo, da je tožena stranka dolžna tožeči povrniti stroške postopka v znesku 1.828,66 EUR v osmih dneh brezobrestno, po poteku tega roka pa z zakonskimi zamudnimi obrestmi od zapadlosti do plačila (4. točka izreka sodbe).

Zoper navedeno sodbo se je iz vseh pritožbenih razlogov pritožila tožena stranka. V pritožbi navaja, da je prvostopno sodišče ugodilo tožbenemu zahtevku tožeče stranke, ker je ugotovilo, da je bila izredna odpoved pogodbe o zaposlitvi tožene stranke nezakonita, ker tožena stranka tožeči stranki ni dokazala očitanih kršitev obveznosti iz delovnega razmerja. Tožena stranka je prepričana, da je tožeči stranki kršitev, ki obenem predstavlja kaznivo dejanje poneverbe, dokazana. Tožena stranka je izgubila zaupanje v tožnico, tako da delovnega razmerja ni več mogoče obdržati v veljavi, zlasti zato, ker je dejavnost zavarovalnice takšna, da je zanjo bistveno ravno varovanje ugleda in poštenost v medsebojnih odnosih in pri ravnanju z denarjem. Predlaga razveljavitev izpodbijane sodbe in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Pritožbeno sodišče je na podlagi 343. člena Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/99 s spremembami in dopolnitvami – ZPP) najprej preverilo pravočasnost vložene pritožbe zoper sodbo. Pri tem preizkusu je ugotovilo, da je pritožba prepozna, ker je bila vložena po preteku zakonskega roka zanjo (2. odstavek 343. člena ZPP). Pritožba je bila namreč vložena dne 18. 9. 2008 neposredno na prvostopenjsko sodišče, kot je razvidno iz dohodne štampiljke na pritožbi (l. št. 142), to pa je po preteku 15-dnevnega zakonskega roka za vložitev pritožbe zoper sodbo sodišča prve stopnje, ki teče od vročitve sodbe. Iz podatkov v spisu izhaja, da je bila izpodbijana sodba vročena pooblaščenki tožene stranke dne 27. 8. 2008, kar pomeni, da se je pritožbeni rok iztekel dne 12. 9. 2008. Pritožba, vložena dne 18. 9. 2008, je torej prepozna, zato jo je pritožbeno sodišče v skladu z določbo 352. člena ZPP zavrglo kot prepozno, ker tega ni storil že predsednik senata sodišče prve stopnje (343. člen ZPP) oziroma sodnik poročevalec na pritožbenem sodišču (346. člen ZPP).

Iz podatkov v spisu nadalje izhaja, da je bil s strani tožene stranke skupaj s pritožbo zoper sodbo dne 18. 9. 2008 vložen predlog za vrnitev v prejšnje stanje, v katerem je tožena stranka predlagala, da sodišče dovoli predlog za vrnitev v prejšnje stanje zaradi zamude roka za vložitev pritožbe zoper sodbo iz upravičenih razlogov ter razveljavi eventualno izdano klavzulo pravnomočnosti sodbe. Sodišče prve stopnje je s sklepom opr. št. Pd 452/2007 z dne 29. 10. 2008 zavrnilo predlog tožene stranke za vrnitev v prejšnje stanje, pritožbo tožene stranke zoper navedeni sklep pa je pritožbeno sodišče s sklepom opr. št. Pdp 1525/2008 z dne 22. 1.2009  zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje. Tudi ob upoštevanju te odločitve je bilo potrebno pritožbo zoper sodbo zavreči, saj tožena stranka s predlogom za vrnitev v prejšnje stanje zaradi zamude roka za pritožbo zoper sodbo ni uspela.

Iz navedenih razlogov je pritožbeno sodišče pritožbo zoper uvodoma navedeno sodbo zavrglo kot prepozno, kot izhaja iz izreka tega sklepa (352. člen ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.