VDSS sklep Pdp 1055/2011
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2011-12-08

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

zamudna sodba - odgovor na tožbo - obrazložen odgovor - plača - prispevki - regres za letni dopust

Iz odgovora na tožbo tožene stranke izhaja, da tožbenemu zahtevku nasprotuje zaradi slabe finančne situacije in blokade poslovnih računov in da tožbenemu zahtevku nasprotuje v celoti. Takšen odgovor na tožbo je treba šteti kot zadostno obrazložen (tako da niso izpolnjeni pogoji za izdajo zamudne sodbe), četudi mu tožena stranka ni priložila nobene listine ali dokaza za svoje navedbe.

Pritožbi se ugodi in se izpodbijana zamudna sodba razveljavi ter zadeva vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Stroški odgovora na pritožbo se pridržijo za končno odločbo.

Z izpodbijano zamudno sodbo je sodišče prve stopnje razsodilo, da je tožena stranka dolžna tožeči stranki obračunati plačo v višini 654,69 EUR bruto, odvesti davke in prispevke, tožnici pa izplačati ustrezen neto znesek z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 19. 1. 2011 dalje do plačila; obračunati regres za letni dopust v bruto znesku 734,15 EUR ter po odvodu davka tožnici izplačati ustrezen neto znesek z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 2. 7. 2011 dalje do plačila ter ji izplačati nadomestilo za 16 dni neporabljenega letnega dopusta za leto 2010 z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 19. 1. 2011 dalje do plačila. Odločilo pa je tudi, da je tožena stranka dolžna plačati stroške postopka v znesku 107,64 EUR v 8 dneh, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi od izteka paricijskega roka dalje do plačila na račun sodišča št. ... sklic na številko ....

Zoper zamudno sodbo se z laično pritožbo pritožuje tožena stranka in navaja, da sodbo izpodbija v celoti, saj je iz poslane dokumentacije sodišču razvidno, da je podjetje v finančnih težavah in zato posledično ni sposobno izplačati plače za mesec december 2010, regresa za letni dopust 2010, do nadomestila za 16 dni neizrabljenega letnega dopusta pa tožnica ni upravičena, saj je imela možnost  koriščenja le-tega v času trajanja pogodbe o zaposlitvi.

Tožeča stranka je podala odgovor na pritožbo, v katerem pritožbi nasprotuje, saj je zamudna sodba pravilna in zakonita.

Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijano zamudno sodbo v mejah uveljavljanih pritožbenih razlogov, pri čemer je po uradni dolžnosti pazilo na absolutne bistvene kršitve določb postopka iz 2. odstavka 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 in nadaljnji) in na pravilno uporabo materialnega prava. Ugotovilo je, da je sodišče prve stopnje bistveno kršilo določbo 7. točke 2. odstavka 339. člena ZPP.

Sodišče prve stopnje je izdalo zamudno sodbo, kljub temu da je tožena stranka na tožbo, ki ji je bila vročena 1. 9. 2011, dne 26. 9. 2011 odgovorila. Ugotovilo je, da vloge tožene stranke, v kateri je navedla, da tožnici plače in regresa ni mogla izplačati zaradi težke finančne situacije, ni mogoče šteti za obrazložen odgovor na tožbo v smislu 278. člena ZPP. Ta v prvem odstavku določa, da mora biti odgovor na tožbo obrazložen, sicer se šteje, da ni vložen, iz obrazložitve pa mora izhajati, ali tožena stranka nasprotuje tožbenemu zahtevku v celoti ali deloma in v katerem delu. Po drugem odstavku pa mora tožena stranka odgovoru na tožbo priložiti listine in predlagati dokaze, s katerimi se ugotavljajo dejstva, ki jih navaja v odgovoru. Po stališču sodišča prve stopnje iz vloge tožene stranke ni mogoče razbrati, ali nasprotuje tožbenemu zahtevku in v katerem delu, tožena stranka pa tudi ni predložila listin oziroma predlagala dokazov, s katerimi bi se ugotavljala dejstva, ki so navedena v odgovoru. Na podlagi te svoje ugotovitve je štelo, da tožena stranka ni podala odgovora na tožbo. Ker je ugotovilo, da so izpolnjeni tudi vsi ostali pogoji iz 318. člena ZPP in sicer: da je toženi stranki tožba pravilno vročena v odgovor; da ne gre za zahtevek, s katerim stranke ne morejo razpolagati (3. odstavek 3. člena ZPP); da izhaja utemeljenost tožbenega zahtevka iz dejstev, ki so  navedena v tožbi in da dejstva, na katera se opira tožbeni zahtevek, niso v nasprotju z dokazi, ki jih je predložil sam tožnik, ali z dejstvi, ki so splošno znana, je skladno s 1. odstavkom 318. člena ZPP izdalo zamudno sodbo.

Tožena stranka je v odgovoru na tožbo navedla, da podaja ugovor zoper tožbo zaradi izplačila plače, prispevkov za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, regresa za letni dopust in nadomestila za neizkoriščeni letni dopust. Navaja, da tožnici zaradi blokade poslovnih računov, ker se je podjetje znašlo v težki finančni situaciji, ne more izplačati plače in regresov ter prosi za razumevanje in odložitev nadaljnjih postopkov. Po stališču pritožbenega sodišča za obrazloženost odgovora na tožbo povsem zadošča, da iz njega izhaja, da tožena stranka nasprotuje tožbenemu zahtevku in da obrazloži razloge svojega nasprotovanja oziroma da razloži, zakaj se tožbenemu zahtevku upira. Iz odgovora na tožbo tožene stranke izhaja, da tožbenemu zahtevku nasprotuje zaradi slabe finančne situacije in blokade poslovnih računov in da tožbenemu zahtevku nasprotuje v celoti. Tožena stranka odgovoru na tožbo res ni predložila nobene listine ali dokaza za svoje navedbe, vendar pa določbe 2. odstavka 278. člena ZPP ni mogoče razumeti tako, da je za obrazloženost odgovora na tožbo pogoj tudi priložitev listin in predložitev dokazov, saj bi zakonodajalec, če bi imel tak namen, ta pogoj izrecno določil, kot je to storil v 1. odstavku 278. člena ZPP. Tako pa ima tožena stranka na podlagi 1. odstavka 286. člena ZPP, ki določa, da mora stranka najkasneje na prvem naroku za glavno obravnavo navesti vsa dejstva, ki so potrebna za utemeljitev njenih predlogov, ponuditi dokaze, ki so potrebni za ugotovitev njenih navedb in se izjaviti o navedbah in ponujenih dokazov, možnost to storiti najkasneje na prvem naroku za glavno obravnavo.

Sodišče prve stopnje je tako izdalo zamudno sodbo, čeprav niso bili izpolnjeni vsi pogoji iz prvega odstavka 318. člena ZPP za njeno izdajo, kar je absolutna bistvena kršitev določb postopka po 7. točki 2. odstavka 339. člena ZPP.

Pritožba tožene stranke je tako utemeljena, zato je pritožbeno sodišče izpodbijano zamudno sodbo razveljavilo ter zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v novo sojenje (1. odstavek 354. člena ZPP), saj kršitve postopka samo ne more odpraviti.

Odločitev o stroških pritožbenega postopka se skladno s 3. odstavkom 165. člena ZPP pridrži za končno odločbo.

ZPP člen 278, 278/2, 318. ZDR člen 42, 131.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.