VDSS sklep Psp 54/2011
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2011-03-10

Ker tožnica kljub pozivu sodišča ni posredovala izpodbijane dokončne odločbe toženca v izvirniku oziroma overjenem prepisu, je sodišče prve stopnje njeno tožbo utemeljeno zavrglo, čeprav je bila tožnica v bolnišnici. Če so obstajali opravičljivi razlogi, bi lahko tožnica vložila predlog za vrnitev v prejšnje stanje, česar pa ni storila.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrglo tožbo, vloženo dne 5. 10. 2010.

Zoper sklep je pritožbo vložila tožnica, zaradi nepopolno ugotovljenega dejanskega stanja ter napačne uporabe materialnega prava. V pritožbi navaja, da se ne strinja z odločbo toženca št. ... z dne 27. 7. 2010, saj je bilo dejansko stanje nepravilno in nepopolno ugotovljeno in napačno uporabljeno materialno pravo. Z navedeno odločbo je bila zavrnjena tožničina zahteva za pridobitev pravice do pokojnine z utemeljitvijo, da ni invalidnosti. V zvezi z izpodbijanim sklepom pa tožnica navaja, da tožbe ni mogla pravočasno dopolniti, saj je bila takrat v bolnici. Tožnica predlaga, da pritožbeno sodišče izpodbijani sklep razveljavi, nadalje, da se jo razvrsti v I. kategorijo invalidnosti in da se ji prizna pravica do invalidske pokojnine.

Po preizkusu zadeve pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje razčistilo dejstva, bistvena za odločitev v zadevi ter tudi pravilno odločilo. Pri tem ni kršilo postopkovnih določb, na katere pritožbeno sodišče skladno z 2. odstavkom 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP; Ur. l. RS, št. 26/99 in nasl.) pazi po uradni dolžnosti.

Tožnica je dne 5. 10. 2010 sodišču posredovala tožbo, vloženo zoper odločbo toženca št. ... z dne 27. 7. 2010 in zoper sklep št. ... z dne 14. 9. 2010. Po pregledu omenjene tožbe je sodišče ugotovilo, da je le-ta nepopolna, kajti tožnica k tožbi ni priložila izpodbijane dokončne odločbe v izvirniku ali overjenem prepisu v dveh izvodih. Zato jo je s sklepom št. XII Ps 2369/2010 z dne 12. 10. 2010 pozvalo, da tožbo dopolni, obenem jo je opozorilo na možnost pridobitve pravice do brezplačne pravne pomoči. Tožnico je tudi opozorilo, da v primeru, če v danem 15-dnevnem roku tožbe ne bo dopolnila, bo sodišče njeno tožbo kot nepopolno zavrglo. Sklep je bil tožnici vročen dne 18. 10. 2010, kar je razvidno iz povratnice v spisu. Ker tožnica v danem 15-dnevnem roku tožbe ni dopolnila, je sodišče prve stopnje izdalo sklep, s katerim je tožbo zavrglo.

Zakon o delovnih in socialnih sodiščih (ZDSS-1; Ur. l. RS, št. 2/2004 in 10/2004) v 73. členu določa, da če je tožba vložena zoper upravni akt, mora obsegati poleg sestavin, ki jih mora imeti vsaka vloga, tudi navedbo upravnega akta, zoper katerega je tožba vložena, tožbene razloge in zahtevek. Tožbi je treba priložiti tudi upravni akt v izvirniku ali overjenem prepisu. Ker tožnica kljub pozivu ni posredovala izpodbijane dokončne odločbe v izvirniku oziroma overjenem prepisu, je tudi po stališču pritožbenega sodišča, sodišče prve stopnje njeno tožbo utemeljeno zavrglo. ZPP namreč v 5. odstavku 108. člena določa, da če vložnik ne vloži zadostnega števila izvodov vloge ali prilog, mu sodišče naloži, naj v določenem roku to stori. Če vložnik ne ravna po tem nalogu, sodišče vlogo zavrže.

Na rešitev zadeve ne vpliva sklicevanje tožnice, da je bila tedaj v bolnici. V primeru, da so obstajali opravičljivi razlogi, bi lahko vložila predlog za vrnitev v prejšnje stanje, kar pa tožnica ni storila. V zvezi z vsebinskimi navedbami, ki se nanašajo na nestrinjanje z odločitvijo toženca v zvezi z invalidnostjo, pa pritožbeno sodišče pojasnjuje, da je prvostopenjsko sodišče tožbo zavrglo, kar pomeni, da zadeve ni presojalo po vsebini, saj za to ni imelo nobene pravne podlage. Vsebinske navedbe so torej za rešitev sporne zadeve pravno irelevantne. Ima pa tožnica možnost, da v primeru poslabšanja zdravstvenega stanja pri toženi stranki Zavodu za pokojninsko in invalidsko zavarovanje Slovenije, začne nov postopek za priznanje pravic iz invalidskega zavarovanja.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.