VDSS sklep Pdp 962/2011
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2012-01-25

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

javni uslužbenec - premestitev - sklep o premestitvi - inšpektor - skupna občinska uprava - pooblastilo

Občina, v kateri je sedež inšpektorata skupne občinske uprave, ima status delodajalca, pri čemer pravice in obveznosti delodajalca izvršujejo župani občin ustanoviteljic. Ti župani lahko pooblastijo drugo osebo ali enega izmed njih za podajo sklepa o premestitvi inšpektorja.

Pritožbi se ugodi in se izpodbijana sodba razveljavi in zadeva vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Pritožbeni stroški so nadaljnji stroški postopka.

Sodišče prve stopnje je izdalo sklep in sodbo, s katerima je odločilo, da se tožba v delu, ki se nanaša na tožbeni zahtevek, da se ugotovi, da je vodja medobčinskega inšpektorata uradnik na položaju, ki je na svojo funkcijo imenovan oziroma razrešen ter da premestitev uradnika na položaju brez njegove soglasja ni mogoča, umaknila in se postopek v tem delu ustavi (sklep). V nadaljevanju je sodišče razsodilo, da se ugotovi, da sta sklepa št. št. ... z dne 18. 8. 2010 in na njegovi podlagi izdan sklep št. ... z dne 1. 10. 2010, nezakonita (1. točka). Posledično navedenemu je odločilo, da se ugotovi, da je tožnik še vedno zaposlen na delovnem mestu inšpektorja vodja medobčinskega inšpektorata občin Š., G. in Ž. z vsemi pravicami in obveznostmi, ki izhajajo iz delovnega razmerja in funkcije, ki jo je tožnik zasedal (2. točka). Odločilo je, da je tožena stranka dolžna tožnika pozvati na delo na delovno mesto „inšpektor vodja medobčinskega inšpektorata občin Š., G. in Ž.“ in mu izplačati vodstveni dodatek, vse do ponovnega nastopa na delo, skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 15. dne v vsakem mesecu dalje do plačila, vse v osmih dneh, pod izvršbo (3. točka). Odločilo je, da je tožena stranka dolžna povrniti tožniku stroške postopka v znesku 985,44 EUR, v roku osem dni od prejema te sodbe, v primeru zamude skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od prvega dne zamude dalje do plačila, pod izvršbo (4. točka).

Tožena stranka vlaga pravočasno pritožbo zoper sodbo v celoti zaradi bistvenih kršitev določb pravdnega postopka, zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja ter zmotne uporabe materialnega prava po določilih 339. člena ZPP. Navaja, da je sodišče prve stopnje zmotno odločilo, da je pooblastilo za premestitev tožnika temeljila na domnevno neustreznem pooblastilu županov občine G. in Ž. ter župana občine Š., ker naj bi bilo pooblastilo presplošno in premalo konkretno za urejanje te zadeve. To naj bi izhajalo iz dejstva, ker so takrat vsi trije župani sopodpisovali vse dokumente, ki se nanašajo na medobčinski inšpektorat občin Š., G. in Ž.. Sodišče zaključuje, da bi moralo biti pravilno pooblastilo izrecno in pisno, kar naj bi izhajalo iz 2. odstavka 3., 1. odstavka 8., 9. in 2. odstavka 11. člena Odloka o ustanovitvi organa skupne občinske uprave. Sodišče ni navedlo pravne podlage, na podlagi katere je prišlo do zaključka, da je pooblastilo preveč splošno in premalo konkretno in kot takšno nedorečeno. Takšen zaključek ne more temeljiti na Odloku o ustanovitvi organa skupne občinske uprave. Teorija o obligacijskih razmerjih ločuje splošna pooblastila in specialna pooblastila. Upoštevajoč 76. člen OZ so pooblaščencu dovoljeni samo tisti posli, za katere je pooblaščen. Če je pooblaščenec pooblaščen za določeno vrsto poslov, govorimo o specialnem pooblastilu, ki pa je predpisan za posle, ki ne sodijo v redno upravo (poslovanje). V konkretni zadevi gre za specialno pooblastilo in ne za splošno, kot zmotno meni sodišče prve stopnje. S takim specialnim pooblastilom je bil župan občine Š. pooblaščen za vse vrste pravnih poslov v obsegu danega mu pooblastila. Tožena stranka še opozarja, da upoštevajoč določila 72. oziroma 73. člena OZ da morebiten neodobren pravni posel pooblastitelj kasneje še vedno lahko odobri, pri čemer je tožena stranka ves čas zatrjevala, da sta se strinjala oba župana (M.Č. in B.S.) z odločitvijo I.D., župana občine Š., kar je izpovedal tudi priča I.D.. Nelogična je utemeljitev, da bi se pooblastilo lahko nanašalo na npr. na izdajanje odločb o letnem dopustu tožniku, s čimer naj bi bila izključena možnost izdaje sklepa o premestitvi tožnika na drugo delovno mesto na podlagi takšnega pooblastila. Neprepričljiv in pravno nedopusten je zaključek sodišča, da bi morali sklep o premestitvi podpisati vsi župani iz razloga, ker so tudi vse druge akte v zvezi z zaposlitvijo podpisali vsi župani. Tožena stranka ponovno poudarja, da v skladu z 2. odstavkom 11. člena Odloka pravice in obveznosti delodajalca izvršujejo župani občin ustanoviteljic oziroma vodja inšpektorata na podlagi njihovega pooblastila. V skladu s 1. odstavkom 11. člena Odloka pa ima občina, v kateri je sedež inšpektorata, za javne uslužbence skupne občinske uprave, status delodajalca. Upoštevajoč navedeno, je odločitev sodišča zmotna in nepravilna. Tožena stranka priglaša pritožbene stroške postopka.

Tožnik podaja odgovor na pritožbo in v celoti prereka pritožbene navedbe tožene stranke ter pritožbenemu sodišču predlaga, da pritožbo tožene stranke kot neutemeljeno zavrne in potrdi odločitev sodišča prve stopnje. Sodišče ni navedlo pravne podlage, na temelju katerih je odločalo. Vodjo inšpektorata soglasno imenujejo župani in tako ga tudi razrešujejo. Gre za poseben način urejanja delovnopravnih pravic in obveznosti vodja inšpektorata oziroma njegovega imenovanja. Priglaša pritožbene stroške postopka.

Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijano sodbo v mejah uveljavljanih pritožbenih razlogov, pri čemer je v skladu z 2. odstavkom 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP – Ur. l. RS, št. 26/99 s sprem.) po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz 1., 2., 3., 6., 7. in 11. točke, razen glede obstoja in pravilnosti pooblastila za postopek pred sodiščem prve stopnje, ter 12. in 14. točke 2. odstavka 339. člena ZPP in na pravilno uporabo materialnega prava.  Ugotovilo je, da je sodišče zaradi zmotne uporabe materialnega prava  dejansko stanje nepopolno ugotovilo.

Sodišče prve stopnje je z vpogledom v listinsko dokumentacijo, ki sta jo predložili obe pravdni stranki ter po zaslišanju tožnika in župana občine Š. I.D., ugotovilo, da je tožbeni zahtevek tožnika utemeljen. Iz izvedenih dokazov izhaja, da so občine Š., G. in Ž. z Odlokom o ustanovitvi skupne občinske uprave občin ... (Ur. l. RS, št. 64/2007) ustanovile medobčinski inšpektorat občin Š., G. in Ž. in s pogodbo o medsebojnih pravicah, obveznostih in odgovornostih z dne 3. 1. 2008 podrobneje določile pravice, obveznosti in odgovornosti ustanoviteljic, pri čemer so pogodbo podpisali župani vseh treh občin. Tožnik je dne 5. 5. 2008 kot delavec podpisal tudi pogodbo o zaposlitvi za delovno mesto inšpektor vodja medobčinskega inšpektorata z nazivom inšpektor III, na katerega je bil imenovan z odločbo z dne 23. 4. 2008. Župan občine G. M.Č. in občine Ž. B.S. sta s pisnima pooblastiloma župana občine Š. I.D. z dne 1. 3. 2010 (prilogi B7 in B8) pooblastila, da v imenu in na račun župana pooblastitelja (kot predstavnika ustanoviteljev) kot delodajalec v razmerju do javnega uslužbenca skupne občinske uprave V.M. izvršuje pravice in obveznosti, ki delodajalcu pripadajo neposredno na podlagi delovnopravne zakonodaje oziroma s področja uveljavljanja zdravstvenih in socialnih pravic. V nadaljevanju je župan občine Š. I.D. z dopisom tožnika pozval k podpisu aneksa o premestitvi zaradi delovnih potreb in mu nato dne 18. 8. 2010 izdal sklep o trajni premestitvi tožnika na delovno mesto inšpektor. Inšpektor je zoper ta sklep vložil pritožbo z dne 10. 9. 2010, ki jo je obravnavala Komisija za pritožbe iz delovnega razmerja Vlade Republike Slovenije in jo kot neutemeljeno zavrnila s sklepom z dne 1. 10. 2010, pri čemer je ugotovila, da je tožnik ohranil uradniški naziv inšpektor III, zato ni mogoče trditi, da je bil degradiran. Ugotovila je, da je šlo za premestitev v skladu s 1. in 2. odstavkom 147. člena ZJU, pri čemer je po oceni predstojnika zagotovljeno učinkovitejše in smotrnejše delo inšpektorja.

Sodišče prve stopnje je ocenilo, da je tekst pooblastila, kakršnega sta podpisala župana ostalih dveh občin, ki so vključene v medobčinski inšpektorat in katerega vodja je bil tožnik do sporne premestitve, presplošen in premalo konkreten za urejanje zadev, s katero je bil trajno spremenjen tožnikov delovnopravni položaj. Sodišče ob tem navede, da četudi sta župana ostalih dveh občin M.Č. in B.S., kot to trdi I.D., bila seznanjena in sta soglašala z nameravano premestitvijo tožnika na delovno mesto inšpektorja zaradi zagotovitve učinkovitejšega in smotrnejšega dela medobčinskega inšpektorata, bi morala individualni akt s takšno odločitvijo oba sopodpisati oziroma, če to res ne bi bilo mogoče izrecno napisati, da ga pooblaščata za premestitev tožnika na drugo delovno mesto.

Pritožbeno sodišče se z navedenim stališčem sodišča prve stopnje ne strinja in ugotavlja, da sta pisni pooblastili z dne 1. 3. 2010 po besedilu identični, pri čemer je pooblastilo županu občine Š. I.D. podal župan občine Ž. B.S. in prav tako pooblastilo županu Š. podal župan občine G. M.Č.. Po določilih 3. člena Zakona o javnih uslužbencih (Ur. l. RS, št. 56/2002 s sprem. - ZJU) je delodajalec pravna oseba, s katero je javni uslužbenec v delovnem razmerju, delodajalec v upravi lokalne skupnosti pa je lokalna skupnost, pri čemer v upravi lokalne skupnosti pravice in dolžnosti delodajalca izvršuje predstojnik. Po določilih 4. točke 6. člena ZJU je lokalna skupnost občina, pri čemer je po določilu 9. točke 6. člena ZJU predstojnik občinske uprave župan. Po določilih 74. člena Obligacijskega zakonika (Ur. l. RS, št. 83/2001 s sprem. - OZ) je pooblastilo upravičenost za zastopanje, ki ga da pooblastitelj s pravnim poslom pooblaščencu. OZ tudi v 76. členu določa, da so pooblaščencu dovoljeni sami tisti pravni posli, za katere je pooblaščen, ob tem pa seveda pooblastitelj lahko pooblasti drugega za nekaj, za kar ima sam pooblastila. Oba župana sta bila originarno pooblaščena za premestitev tožnika na drugo delovno mesto, pri čemer sta lahko svoje pooblastilo lahko tudi prenesla na župana občine Š. I.D., iz razloga, ker ima po Odloku 1. odstavku 11. člena občina, v kateri je sedež inšpektorata, za javne uslužbence skupne občinske uprave sicer status delodajalca, pri čemer pravice in obveznosti delodajalca izvršujejo župani občin ustanoviteljic. Tako se pritožbeno sodišče ne strinja s stališčem sodišča prve stopnje, da je pooblastilo presplošno in da bi morala sklep o premestitvi sopodpisati oba župana, pri čemer iz pooblastil obeh izhaja, da sta oba župana pooblastila I.D., da v njunem imenu in na njun račun kot delodajalec v razmerju do tožnika izvršuje pravice in obveznosti, ki delodajalcu pripadajo na podlagi delovnopravne zakonodaje in področje uveljavljanja zdravstvenih in socialnih pravic. Pritožbeno sodišče se tudi strinja s pritožbenim ugovorom tožene stranke, da je nelogična utemeljitev sodišča prve stopnje, da bi se pooblastilo lahko nanašalo npr. na izdajanje odločb o letnem dopustu tožnika, pri čemer pa naj bi bila izključena možnost izdaje sklepa o premestitvi tožnika na drugo delovno mesto. Prav tako se ni mogoče strinjati s stališčem sodišča prve stopnje, da v kolikor so vse sklepe sopodpisovali vsi trije, bi moralo tudi navedeni sklep. Vsakdo torej lahko prenese pooblastila, ki jih ima sam, razen če bi bilo to po zakonu prepovedano, kar pa v konkretnem primeru ni, saj Odlok izrecno določa, da ima občina, v kateri je sedež inšpektorata, za javne uslužbence skupne občinske uprave, status delodajalca, pri čemer pravice in obveznosti delodajalca izvršujejo župani občin ustanoviteljic.

Ugotoviti je, da je sodišče prve stopnje izvedlo le dokaz z zaslišanjem župana Š. I.D., ne pa obeh županov podpisnikov pooblastila. Zaslišana župana B.S. in M.Č. bi tako lahko pojasnila, ali sta pooblastila I.D. za izdajo konkretnega sklepa št. ... z dne 18. 8. 2010, ki je pod sodno presojo v konkretnem primeru in to iz razloga, ker Odlok v 1. odstavku 10. člena izrecno določa, da ima občina, v kateri je sedež inšpektorata za javne uslužbence skupne občinske uprave, status delodajalca, pri čemer skladno z določili 2. odstavka 11. člena pravice in obveznosti delodajalca izvršujejo župani občin ustanoviteljic. V ponovljenem postopku bo moralo tako sodišče zaslišati oba župana in razčistiti ali sta z danima pooblastiloma župana I.D. pooblastila zato, da izda sklep o premestitvi.

Zaradi navedenega je pritožbeno sodišče pritožbi tožene stranke ugodilo in izpodbijano sodbo razveljavilo, ter zadevo vrnilo v ponovno sojenje sodišču prve stopnje.

Pritožbeno sodišče je odločilo, da so pritožbeni stroški nadaljnji stroški postopka. Odločitev o pritožbenih stroških postopka temelji na določilih 165. člena ZPP.

ZJU člen 3, 9, 147, 147/1, 147/2. OZ člen 76.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.