VDSS sodba Pdp 292/2011
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2011-09-08

Tožnik se kljub temu, da je vabilo prejel in da je bil opozorjen na posledice, brez opravičila ni odzval na vabilo in se ni udeležil informativno motivacijskega seminarja. Zaradi takega ravnanja ga je tožena stranka utemeljeno prenehala voditi v evidenci brezposelnih oseb.

Pritožba se zavrne in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo zavrnilo tožnikov tožbeni zahtevek, da se odpravita odločbi toženca št. ... z dne 13. 7. 2010 in št. ... z dne 31. 5. 2010 in da se ga tudi od 18. 5. 2010 dalje vodi v evidenci brezposelnih oseb.

Zoper sodbo je pritožbo vložil tožnik, smiselno zaradi nepopolne ugotovitve dejanskega stanja in nepravilne uporabe materialnega prava. Navaja, da je v vseh teh letih finančno in duševno propadel in se zdravil (Psihiatrična bolnica V.). Pri lečečem zdravniku ima izvide, a zanje nihče ni rekel, naj jih predloži. V letu 2010, ko je bil na zavodu, ni mogel k zdravniku, sposojal si je denar za življenje in fizično delal, kolikor je mogel. Edina njegova napaka je, da je spregledal datum, ki je bil napisan pod 2. alinejo. Nepravilne so trditve zavoda, da je bil večkrat prijavljen in da je že imel enako situacijo kot sedaj. Poudarja, da je preveč finančno in zdravstveno na dnu, da ne bi šel na seminar, ker je vedel, da bo potem izgubil še edini vir dohodka. Upal je, da mu bo sodišče verjelo, upa pa tudi sedaj, da bo razumelo njegove težave in prošnje, ker ve, da to ni bil tak prekršek, ampak samo napaka.

Po preizkusu zadeve v skladu z 2. odstavkom 350. člena Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/99 s spremembami, v nadaljevanju ZPP) pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje popolno in pravilno ugotovilo dejansko stanje in pravilno odločilo. V postopku pa tudi ni prišlo do absolutnih bistvenih kršitev določb ZPP, na katere pritožbeno sodišče pazi po uradni dolžnosti. Sodišče prve stopnje je sodbo ustrezno obrazložilo z dejanskimi in pravnimi razlogi, s katerimi pritožbeno sodišče v celoti soglaša ter glede na pritožbene navedbe dodatno poudarja naslednje.

V tem postopku je sodišče prve stopnje v skladu s 63. členom Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (Ur. l. RS, št. 2/2004 in 10/2004, v nadaljevanju ZDSS-1) presojalo pravilnost in zakonitost dokončne odločbe toženca št. ... z dne 13. 7. 2010 ter prvostopno odločbo št. ... z dne 31. 5. 2010, s katero je odločil, da se tožnik z dnem 18. 5. 2010 preneha voditi v evidenci brezposelnih oseb, da se v tem delu odločba izvrši z dnem dokončnosti te odločbe v upravnem postopku in da se oseba oziroma tožnik šest mesecev po dokončnosti te odločbe v upravnem postopku, ne more ponovno prijaviti v evidenco brezposelnih oseb. Takšno odločitev je sodišče prve stopnje štelo za pravilno in zakonito in tožnikov tožbeni zahtevek zavrnilo. S tem pa soglaša tudi pritožbeno sodišče.

V predmetni zadevi, ko je spor zaradi prenehanja vodenja v evidenci brezposelnih oseb, je pravilno ocenjena vrednost in pomen tožniku vročenega vabila, da se dne 18. 5. 2010 ob 13. uri zglasi pri Uradu za delo ... na skupinski obravnavi in se udeleži informativno motivacijskega seminarja ter dejstvo, da se tožnik na omenjeno vabilo ni odzval, niti ni svojega izostanka opravičil. To so tudi tista odločilna dejstva, s katerimi je izpolnjen dejanski stan iz 9. alineje 1. odstavka 70. člena Zakona o zaposlovanju in zavarovanju za primer brezposelnosti (Ur. l. RS, št. 5/91 s spremembami, v nadaljevanju ZZZPB) in podani razlogi, zaradi katerih je toženec tožnika prenehal voditi v evidenci brezposelnih oseb.

Tožnik je prejem vabila podpisal, v vabilu pa je bil izrecno opozorjen na posledice neupravičenega izostanka, konkretno, da če se neopravičeno ne bo odzval, se bo štelo, da ni na razpolago za zaposlitev in da ga bo toženec prenehal voditi v evidenci brezposelnih oseb. Šteje se, da je brezposelna oseba na razpolago, kadar se osebno javi pri zavodu na njegov poziv oziroma se v nasprotnem primeru, če se na njegov poziv ne javi, šteje, da ni na razpolago in da je podan razlog za brisanje iz evidence brezposelnih oseb.

Sodišče prve stopnje je pravilno zaključilo, da tožnikove navedbe, da je spregledal datum seminarja, niso opravičljiv razlog ter da za nadaljnje navedbe, da je razlog za pozabljivost dalj časa trajajoče slabo psihično stanje in psihiatrično zdravljenje, ni predložil nikakršnih dokazov. Neutemeljene pa so tudi pritožbene navedbe, da mu nihče ni svetoval, da predloži medicinsko dokumentacijo o zdravljenju.

Ker so pritožbene navedbe neutemeljene, izpodbijana sodba pa pravilna in zakonita, je pritožbeno sodišče tožnikovo pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.