VDSS sodba Pdp 1010/2010
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2011-01-07

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

redna odpoved pogodbe o zaposlitvi - krivdni razlog - kršitev obveznosti iz delovnega razmerja - vinjenost

Tožena stranka je tožniku utemeljeno redno odpovedala pogodbo o zaposlitvi iz krivdnega razloga, ker je bil na delovnem mestu vinjen.

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijana sodba sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo zavrnilo tožbeni zahtevek, s katerim je tožnik zahteval, da se redna odpoved pogodbe o zaposlitvi sklenjene dne 27. 12. 2007, št. 5132/2007, tožene stranke tožeči stranki iz krivdnega razloga z dne 17. 12. 2009, štev. 5131-2/2009, kot nezakonita razveljavi, da se ugotovi, da delovno razmerje na podlagi te redne odpovedi s potekom odpovednega roka, t.j. z dnem 18. 1. 2010 tožniku pri toženi stranki ni prenehalo in še traja z vsemi pravicami in obveznostmi po pogodbi o zaposlitvi sklenjeni dne 27. 12. 2007 in je tožena stranka dolžna tožnika pozvati nazaj na delo in ga razporediti na delovno mesto vzdrževalec ter mu za obdobje, ko ni delal pri toženi stranki na delovnem mestu vzdrževalec zaradi redne odpovedi pogodbe o zaposlitvi, od poteka odpovednega roka do vrnitve nazaj na delo priznati in pisati delovno dobo v delovno knjižico in mu za to obdobje tudi obračunati in izplačati pripadajoče nadomestilo plače za delovno mesto vzdrževalec, po IV. tarifnem razredu oz. 14. plačilnem razredu skladno podjetniški kolektivni pogodbi za poln delovni čas v višini 1.143,19 EUR mesečno, skupaj s pripadajočimi zakonskimi zamudnimi obrestmi od dneva zapadlosti posamezne plače v plačilo, t.j. od vsakega 19. dne v mesecu, do plačila, po predhodnem plačilu davkov in prispevkov. Odločilo je tudi, da tožena stranka sama krije svoje pravdne stroške.

Zoper sodbo se pravočasno pritožuje tožeča stranka. Navaja, da v obrazložitvi sodbe piše, da je bil 2. 1. 2009 vinjen na delovnem mestu, kar se mu zdi nenavadno, saj je bil tega dne dela prost dan. Zapisnika o preizkusu alkoholiziranosti ni podpisal, ker privatnega detektiva, ki je opravljal ta preizkus, ne pozna, ni pa se mu tudi identificiral, mu pokazal aparata, s katerim je preizkus opravljal in mu tudi ni določno povedal, koliko je alkohola. Iz zapisnika ne izhaja, kdo je opravljal preizkus, niti znamka in model alkotesta s številko in datumom pregleda. Ob tem je neverjetno, da v Sloveniji ni registriranega aparata kot je napisano v zapisniku o redni odpovedi. Ni res, da je bil že v mesecu februarju alkoholiziran na delovnem mestu, saj ni bil opravljan nobeden preizkus z alkotestom. S pravilnikom o izvajanju notranje kontrole pri toženi stranki ni bil seznanjen do dneva razgovora t.j. 15. 12. 2009. Tako je tožena stranka zavajala najprej tožnika, kasneje pa še sodišče prve stopnje in dosegla neopravičeno redno odpoved pogodbe o zaposlitvi iz krivdnih razlogov. Zaradi navedenega predlaga, da višje sodišče sodbo razveljavi in tožbenemu zahtevku ugodi.

Pritožbeno sodišče je na podlagi 2. odstavka 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 in nadalj.) preizkusilo izpodbijano sodbo v mejah pritožbenih razlogov, pri čemer je po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb postopka iz 1., 2., 3., 6., 7., 11. točke, razen glede obstoja in pravilnosti pooblastila za postopek pred sodiščem prve stopnje, ter 12. in 14. točke 2. odstavka 339. člena ZPP in na pravilno uporabo materialnega prava. Na podlagi izvedenega preizkusa je ugotovilo, da sodišče prve stopnje ni zagrešilo absolutnih bistvenih kršitev, na katere pazi pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti, dejansko stanje je ugotovilo popolno in pravilno, odločitev pa je tudi materialnopravno pravilna in zakonita.

Sodišče prve stopnje je pravilno ugotovilo, da je tožena stranka tožniku utemeljeno in zakonito redno iz krivdnih razlogov odpovedala pogodbo o zaposlitvi, ker je bil dne 2. 12. 2009 na delovnem mestu vinjen. S tem tožnik ni izpolnjeval svojih obveznosti po 10. in 11. členu pogodbe o zaposlitvi, to pa je v nasprotju z 31. in 32. členom Zakona o delovnih razmerjih (ZDR, Ur. l. RS, št. 42/2002 in nadalj.) ter 7. členom Pravilnika o izvajanju kontrole tožene stranke z dne 12. 3. 2009. S tem je tožnik storil kršitev iz 2 alinee 1. odstavka 111. člena ZDR. Ugotovilo je tudi, da je bilo dejanje tožnika toliko zavržno, da nadaljevanje delovnega razmerja ni bilo možno.

Kot izhaja iz uradnega zaznamka tožene stranke v prilogah pod B13, je tožena sprejela Pravilnik o izvajanju notranje kontrole dne 12. 3. 2009, dne 13. 3. 2009 ga je objavila na oglasni deski, tako da je začel veljati dne 20. 3. 2009. Pred sprejemom sta mnenje k pravilniku podala tako sindikat kot tudi svet delavcev družbe. Tožnik se je tako s pravilnikom lahko seznanil, zato so njegove pritožbene navedbe, da ga ni poznal, neutemeljene. Prav tako tožnik neutemeljeno zatrjuje, da iz zapisnika ne izhaja, kdo je preizkus opravil. V zapisniku (B4) je navedeno, da je preizkus alkoholiziranosti opravil preiskovalec Z.K. in da sta bili navzoči dve priči. O preizkusu alkoholiziranosti je Z.K. pripravil tudi poročilo, iz katerega izhaja, da je preizkus izvedel v skladu s pogodbo in pisnim pooblastilom z dne 2. 12. 2009. Tako je sodišče prve stopnje utemeljeno ugotovilo, da detektiv Z.K. izpolnjuje strokovne pogoje za opravljanje preizkusa alkoholiziranosti z alkotestom. S tem preizkusom je bilo ugotovljeno, da je imel tožnik v izdihanem zraku najmanj 0,8 promila alkohola.

Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da je tožena stranka tožniku redno iz krivdnega razloga odpovedala pogodbo o zaposlitvi. Tožnik je že 18. 2. 2009 prejel opozorilo o možnosti odpovedi pogodbe o zaposlitvi, saj je bil dne 9. 2. 2009 na delovnem mestu vinjen. Po kršitvi z dne 2. 12. 2009 je tožnik za 15. 12. 2009 prejel vabilo na zagovor pred odpovedjo pogodbe o zaposlitvi, ki se ga je tudi udeležil. Tako je tožena stranka spoštovala določila ZDR o postopku pred redno odpovedjo s strani delodajalca (83. člen), dne 17. 12. 2009 pa mu je  redno iz krivdnega razloga odpovedala pogodbo o zaposlitvi, saj je kršil pogodbene obveznosti (2. alinea 1. odstavka 88. člena ZDR), odpovedni razlog pa je bil utemeljen (2. odstavek 88. člena ZDR). Na podlagi teh ugotovitev je sodišče prve stopnje tožbeni zahtevek utemeljeno v celoti zavrnilo.

Glede na navedeno je pritožbeno sodišče kot neutemeljeno zavrnilo pritožbo tožeče stranke in potrdilo izpodbijano sodbo sodišča prve stopnje (353. člen ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.