VDSS sklep Pdp 421/2011
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2011-07-07

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

obnova postopka - predlog za obnovo postopka - nova dejstva - rok

Z oziroma na to, da je tožnik v sporu, katerega obnovo predlaga, v pritožbenem postopku (skoraj) v celoti uspel, pred vročitvijo sodbe Vrhovnega sodišča RS, s katero je bila odločitev spremenjena, tako da je bil tožbeni zahtevek zavrnjen, ni imel pravnega interesa za vložitev predloga za obnovo postopka zaradi novih dejstev, na podlagi bi bila zanj izdana ugodnejša odločba. Iz tega razloga je treba šteti, da je rok za vložitev predloga za obnovo postopka zaradi novih dejstev začel teči šele z vročitvijo sodbe Vrhovnega sodišča RS.

Pritožbi se ugodi, izpodbijani sklep se razveljavi in se zadeva vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrglo predlog tožnika za obnovo postopka z dne 17. 12. 2010 zato, ker je ugotovilo, da je bil ta predlog pri sodišču prve stopnje vložen prepozno.

Zoper navedeni sklep se iz vseh pritožbenih razlogov, smiselno tudi zaradi bistvenih kršitev določb postopka po členu 339/1 ZPP, pritožuje tožnik in predlaga pritožbenemu sodišču, da njegovi pritožbi ugodi in samo izda odločbo, s katero bo njegovemu predlogu ugodilo v celoti. V pritožbi zatrjuje, da se sodišče prve stopnje ni opredelilo glede njegovih navajanj o nezmožnosti predhodne uspešne uveljavitve razlogov za obnovo postopka, glede na dejstvo, da je bilo njegovemu tožbenemu zahtevku po sodbi sodišča druge stopnje ugodeno, njegov tožbeni zahtevek pa je bil zavrnjen šele z odločbo Vrhovnega sodišča RS. Z uveljavljanjem predloga za obnovo postopka pred izdajo sodbe Vrhovnega sodišča RS tožnik ne bi mogel doseči ugodnejše odločitve, kot je že bila sprejeta in tako v nobeni fazi postopka do odločitve vrhovnega sodišča s predlogom za obnovo postopka ne bi bil uspešen. Sodišče prve stopnje ni ustrezno pojasnilo, zakaj meni, da je kljub hudim duševnim težavam, ki so se manifestirale v pomanjkanju tožnikove volje, izgubi energije, oslabljenim psihosocialnim stikom ter drugim simptomom, tožnik bil sposoben ustrezno prepoznati svoje stanje kot posledico mobbinga in tudi ustrezno ukrepati v tej smeri. Tožniku je bila z odločitvijo prvostopenjskega sodišča praktično odvzeta pravica do kakršnegakoli pravnega sredstva, saj pred izdajo vrhovnega sodišča za vložitev predloga za obnovo postopka ni imel pravnega interesa, po izdaji sodbe pa se je sodišče prve stopnje postavilo na stališče, da so vse možnosti za uspešno koriščenje pravnih sredstev izčrpane. Tožniku je začel teči rok za vložitev predloga za obnovo postopka iz 396. člena ZPP takoj, ko je mogel navesti dejstva, na podlagi katerih je ugodnejša odločba lahko izdana, to pa ni moglo biti pred izdajo sodbe vrhovnega sodišča (sodba sodišča druge stopnje je bila za tožnika ugodna).

Tožena stranka je podala odgovor na pritožbo, v katerem predlaga zavrnitev pritožbe tožnika in potrditev izpodbijanega sklepa sodišča prve stopnje.

Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijani sklep v mejah uveljavljanih pritožbenih razlogov, pri čemer je v skladu z določbo drugega odstavka 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 in nadalj.) v zvezi z prvim odstavkom 366. člena ZPP po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb postopka, navedene v drugem odstavku 350. člena ZPP in na pravilno uporabo materialnega prava.

Sodišče prve stopnje je predlog tožnika za obnovo postopka zavrglo kot prepoznega zato, ker je ugotovilo, da je tožnik že pred 21. 10. 2010 oziroma pred 17. 11. 2010 (tožnik je predlog za obnovo postopka vložil 17. 12. 2010) izvedel za nova dejstva, na katera se sklicuje v predlogu za obnovo postopka (za svoje psihično stanje oziroma za trpinčenje na delovnem mestu) in da tožnik z navajanjem novih dejstev in dokazov v postopku ni bil prekludiran že 21. 2. 2007. Tožnik namreč tega predloga ni podal v 30 dneh od takrat, ko je izvedel za dejstvo o mobbingu oziroma od takrat, ko se je teh dejstev začel zavedati.

Predlog za obnovo postopka se v primeru iz 10. točke 394. člena ZPP (ki ga uveljavlja tožnik v predlogu) vloži v 30 dneh od dneva, ko je stranka mogla navesti sodišču novo dejstvo oziroma nova dokazila (6. točka prvega odstavka 396. člena ZPP). Pritožbeno sodišče sicer soglaša z ugotovitvijo sodišča prve stopnje, da je tožnik za dejstva, ki jih kot obnovitveni razlog po 10. točki 394. člena uveljavlja v svojem predlogu, izvedel v obdobju pred 17. 11. 2010. Tožnik je namreč predlog za obnovo postopka v tem individualnem delovnem sporu vložil 17. 12. 2010.

Iz spisovnih podatkov izhaja, da je tožnik v tem individualnem delovnem sporu vtoževal ugotovitev nezakonitosti odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga s ponudbo nove, ugotovitev, da mu delovno razmerje z dnem 11. 11. 2006 pri toženi stranki ni prenehalo, da mu je dolžna tožena stranka vzpostaviti delovno razmerje od dne prenehanja pa do ponovne vzpostavitve, mu plačati vse zapadle plače in druge prejemke, skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi od zapadlosti posamezne plače in zapadlosti posameznega prejemka, v 15 dneh po pravnomočnosti sodbe in da mu je dolžna v delovno knjižico vpisati delovno dobo za čas od 12. 11. 2006 dalje do ponovne reintegracije, v 15 dneh in pod izvršbo. Takšen tožbeni zahtevek tožnika je sodišče prve stopnje s sodbo opr. št. II Pd 1253/2006 z dne 4. 7. 2007 zavrnilo, na tožnikovo pritožbo pa je pritožbeno sodišče izpodbijano sodbo delno spremenilo (sodba pritožbenega sodišča opr. št. Pdp 1245/2007 z dne 22. 8. 2008) tako, da je ugotovilo nezakonitost izpodbijane odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga s ponudbo nove, da tožniku zaradi te odpovedi delovno razmerje pri toženi stranki ni prenehalo, da še vedno traja, naložilo toženi stranki, da mu je dolžna vzpostaviti delovno razmerje od dneva prenehanja delovnega razmerja do ponovne vzpostavite delovnega razmerja, mu izplačati vse zapadle plače in druge prejemke skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi od zapadlosti posamezne plače in zapadlosti posameznega prejemka, v 15 dneh in pod izvršbo ter mu vpisati v delovno knjižico delovno dobo za čas od dneva nezakonitega prenehanja delovnega razmerja do ponovne reintegracije, prav tako v 15 dneh in pod izvršbo. V preostalem je njegov tožbeni zahtevek zavrnilo in naložilo toženi stranki, da tožniku povrne njegove pravdne stroške. Zoper navedeno odločitev pritožbenega sodišča je tožena stranka vložila revizijo, ki ji je Vrhovno sodišče RS ugodilo, sodbo sodišča druge stopnje spremenilo tako, da je pritožbo tožnika zoper sodbo sodišča prve stopnje zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje, odločilo pa je tudi, da tožena stranka sama krije svoje stroške revizijskega postopka (sodba Vrhovnega sodišča RS, opr. št. VIII Ips 508/2008 z dne 26. 10. 2010). Sodba Vrhovnega sodišča RS je bila tožniku vročena 17. 11. 2010.

Šesta točka prvega odstavka 396. člena ZPP določa, da se predlog za obnovo postopka v primeru iz 10. točke 394. člena ZPP vloži v 30 dneh od dneva, ko je stranka mogla navesti sodišču novo dejstvo oziroma nova dokazila. Deseta točka 394. člena ZPP določa, da se postopek, ki je s sodno odločbo pravnomočno končan, lahko na predlog stranke obnovi, če zve stranka za nova dejstva ali pa najde ali pridobi možnosti uporabiti nove dokaze, na podlagi katerih bi bila lahko izdana zanjo ugodnejša odločba, če bi bila ta dejstva oziroma če bi bili dokazi uporabljeni v prejšnjem postopku. Z ozirom na to, da je iz podatkov spisa razvidno, da je tožnik na pritožbenem sodišču s svojim tožbenim zahtevkom uspel (pritožbeno sodišče je njegovi pritožbi ugodilo in spremenilo zavrnilno sodbo prvostopenjskega sodišča tako, da je njegovemu tožbenemu zahtevku praktično v celoti ugodilo), tožnik pred vročitvijo sodbe Vrhovnega sodišča RS (ki je bila zanj neugodna) niti ni mogel navajati dejstev, ki bi služili kot razlog za obnovo postopka. Z ozirom na to, da je tožnik v pritožbenem postopku praktično v celoti uspel, ni imel pravnega interesa za vložitev predloga za obnovo postopka zaradi novih dejstev, na podlagi katerih bi bila zanj lahko izdana ugodnejša odločba. Glede na to pritožbeno sodišče zaključuje, da je tožniku rok za vložitev predloga za obnovo postopka zaradi teh novih dejstev pričel teči šele z vročitvijo sodbe Vrhovnega sodišča RS. Šele s tem dnem je namreč pričel teči 30 dnevni rok za vložitev predloga za obnovo postopka po 6. točki prvega odstavka 396. člena ZPP.

Iz tega razloga je pritožbeno sodišče pritožbi tožnika ugodilo, sklep o zavrženju predloga za obnovo postopka razveljavilo in zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v nov postopek. V ponovljenem postopku bo moralo sodišče prve stopnje skladno z določbo 398. člena ZPP preizkusiti, ali je predlog za obnovo postopka popoln (člen 397/2 ZPP) in dovoljen (395. člen ZPP). Če bo ugotovilo, da ta predlog ni popoln oziroma dovoljen, ga bo moralo ponovno zavreči s sklepom (člen 398/1 ZPP), v nasprotnem primeru pa določiti narok za obravnavanje predloga in ta predlog tudi vsebinsko obravnavati (člen 398/2 ZPP, člen 399 ZPP, člen 400 ZPP). Iz spisovnih podatkov je namreč razvidno, da je sodišče prve stopnje predlog tožnika za obnovo postopka že vročilo toženi stranki v odgovor in da je tožena stranka odgovor na predlog za obnovo postopka tudi podala.

Ker je tožnik v pritožbi utemeljeno uveljavljal bistveno kršitev določb postopka po prvem odstavku 339. člena ZPP v zvezi s 6. točko prvega odstavka 396. člena ZPP, je pritožbeno sodišče njegovi pritožbi ugodilo in izpodbijani sklep na podlagi 3. točke 365. člena ZPP razveljavilo ter zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v nov postopek.

Pritožbeno sodišče o pritožbenih stroških tožnika in stroških odgovora na pritožbo tožene stranke ni odločalo, ker jih stranki nista priglasili.

ZPP člen 394, 394/1, 394/1-10, 396, 396/1, 396/1-6.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.