VDSS sodba Psp 282/2010
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2010-06-17

plačilo prispevkov - zakonske zamudne obresti - izvršba

Ker toženec prispevkov za obvezno zdravstveno zavarovanje v obdobju od 27. 3. 2002 do 15. 3. 2007 ni poravnal, vsakokratni  znesek prispevka pa bi moral poravnati do 15. dne v mesecu, je tožnik od vsakokratnega zneska neplačanega prispevka v tem obdobju upravičen tudi do zakonskih zamudnih obresti, ki tečejo od dneva, ko je toženec prišel v zamudo s plačilom, to je od vsakega 16. dne v mesecu do plačila.

Pritožbi se delno ugodi in se izpodbijana sodba spremeni tako, da glasi:

„Sklep o izvršbi Okrajnega sodišča v Celju, opr. št. I 660/2007 z dne 11. 9. 2007 ostane v veljavi v 1. točki izreka tako, da je tožena stranka dolžna plačati tožeči stranki 779,58 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od zneskov:

in v 3. točki izreka za izvršilne stroške v znesku 43,74 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 11. 9. 2007 dalje od plačila.

V presežku, glede plačila  zakonskih zamudnih obresti za posamezne mesečne zneske prispevkov do vključno 15. v mesecu, se navedeni sklep o izvršbi v 1. točki razveljavi in se tožbeni zahtevek zavrne.“

Toženec sam nosi stroške odgovora na pritožbo.

Sodišče prve stopnje je razsodilo, da sklep o izvršbi Okrajnega sodišča v Celju, opr. št. I 660/2007 z dne 11. 9. 2007 ostane v veljavi v 1. in 3. točki izreka tako, da je tožena stranka dolžna plačati tožeči stranki 779,58 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi po 96. členu Zakona o davčnem postopku (Ur. l. RS, št. 117/2006) od 29. 3. 2007 dalje do plačila in ji povrniti izvršilne stroške v znesku 43,74 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 11. 9. 2007 dalje do plačila.

Zoper sodbo je v delu, ki se nanaša na odločitev o zamudnih obrestih, pritožbo vložila tožeča stranka zaradi bistvene kršitve določb postopka in zmotne uporabe materialnega prava. Predlaga, da sodišče prizna zakonske zamudne obresti od zapadlosti posameznih delov glavnice v plačilo, pri čemer izrecno navaja zneske glavnice z datumi zapadlosti. V nadaljevanju pritožbe navaja, da se je sodišče prve stopnje v izreku sklicevalo na 96. člen Zakona o davčnem postopku (Uradni list RS, št. 117/2006, s spremembami, v nadaljevanju ZDavP-2) ter prisodilo zakonske zamudne obresti od 29. 3. 2007 dalje do plačila, v obrazložitvi sodbe pa pojasnilo, da tožeča stranka do povračila ostalih zahtevanih zamudnih obresti ni upravičena, ker naj ne bi navedla niti dokazala, da je toženec prišel v zamudo. Tožeča stranka se s tem ne strinja. Meni, da je toženec dolžan plačati zakonske zamudne obresti od zapadlosti vsakokratnega zneska glavnice do plačila, glede na to, da morajo zavezanci za plačilo prispevkov skladno s 4. členom Zakona o prispevkih za socialno varnost (Ur. l. RS, št. 5/96, s spremembami, v nadaljevanju: ZPSV) plačati prispevke do 15. dne v mesecu za pretekli mesec. Zavezanci so v zamudi s plačilom že na podlagi določil zakona.

Toženec je na pritožbo podal odgovor, v katerem navaja, da je sodišče prve stopnje v izpodbijani sodbi pravilno ugotovilo, da tožnik ni navedel niti ni dokazal, da je toženec glede vtoževanih glavničnih zneskov sploh prišel v zamudo v skladu z določbami ZDavP. Tožnik pa tudi v pritožbi ne zatrjuje, da bi toženec kadarkoli pred vložitvijo predloga za izvršbo prišel v zamudo glede plačila vtoževanih zneskov, ampak se sklicuje le na določbo 4. člena ZPSV, ki pa domnevne zamude toženca ob, siceršnji pomanjkljivi trditveni podlagi, prav v ničemer ne dokazuje. Sodišče prve stopnje je tudi pravilno odločilo, da od prisojenega zneska pripadajo tožniku obresti po 96. členu ZDavP-2 in ne zakonske zamudne obresti. Predlaga zavrnitev pritožbe in potrditev sodbe sodišča  prve stopnje. Priglaša še stroške odgovora na pritožbo.

Pritožbeno sodišče je izpodbijano sodbo preizkusilo v mejah pritožbenih razlogov, pri čemer je po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz  1., 2., 3., 6., 7., 11. točke, razen glede obstoja in pravilnosti pooblastila za postopek pred sodiščem prve stopnje, ter 12. in 14. točke 2. odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/99, 96/02, 2/04, 52/07, 45/08, v nadaljevanju: ZPP), ki se v socialnih sporih uporablja na podlagi 19. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (Ur. l. RS, št. 2/2004 in 10/2004 - ZDSS-1) in na pravilno uporabo materialnega prava. Po preizkusu zadeve pritožbeno sodišče ugotavlja, da sodišče prve stopnje ni kršilo postopkovnih določb, na katere pritožbeno sodišče pazi po uradni dolžnosti, da pa je na ugotovljeno dejansko stanje nepravilno uporabilo materialno pravo.

V predmetni zadevi je tožeča stranka vtoževala plačilo glavnice v višini 779,58 EUR iz naslova neplačanih prispevkov za zdravstveno zavarovanje (za del glavnice v višini 282,58 EUR je umaknila tožbo) z zakonskimi zamudnimi obrestmi od zapadlosti posameznih zneskov do plačila Sodišče prve stopnje je v postopku ugotovilo, da obveznost toženca za plačilo 779,58 EUR obstoji na podlagi obveznega zdravstvenega zavarovanja v obdobju od 1. 9. 1994 do 27.11. 2007 na podlagi 20. točke 15. člena Zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju (Ur. l. RS, št. 72/2006, s spremembami in dopolnitvami, v nadaljevanju: ZZVZZ) in da je bil toženec v tem obdobju zavezanec za plačilo prispevkov za obvezno zdravstveno zavarovanje. Nadalje je ugotovilo, da toženec v spornem obdobju od 27. 3. 2002 do 15. 3. 2007 ni plačal prispevkov za obvezno zdravstveno zavarovanje in je zato terjatev tožeče stranke v višini 779,58 EUR utemeljena, zaradi česar je razsodilo, da se sklep o izvršbi Okrajnega sodišče v Celju opr. št. I 660/2007 z dne 11. 9. 2007 obdrži v veljavi v 1. točki izreka za glavnico 779,58 EUR, kar tožeča stranka tudi ne izpodbija. Tožeča stranka izpodbija zgolj odločitev sodišča prve stopnje glede priznanja zakonskih zamudnih obresti.

Sodišče prve stopnje je od glavnice 779,58 EUR priznalo zakonske zamudne obresti od dneva vložitve predloga za izvršbo dalje, to je od 29. 3. 2007 dalje, do plačila, na podlagi 96. člena  ZDavP-2, z obrazložitvijo, da tožeča stranka v postopku ni navedla niti ni dokazala, da je toženec prišel v zamudo v skladu z ZDavP-2. Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je odločitev sodišča prve stopnje glede priznanja zakonskih zamudnih obresti materialno pravno zmotna. Rok za plačilo prispevkov za socialno varnost je namreč izrecno določen v 4. členu ZPSV, ki ureja plačevanje prispevkov za socialno varnost zavezancev, ki nimajo plač (toženec je bil zavarovan na podlagi 20. točke 15. člena ZZZVZ kot oseba z drugimi prihodki), in sicer je v 3. odstavku  določeno, da prispevke za socialno varnost zavezanci plačujejo do 15. dne v mesecu za pretekli mesec. ZPSV nadalje glede zamudnih obresti v 15. členu napotuje na zakon o davčnem postopku. ZDavP-2 pa v 1. odstavku 96. člena določa, da se od davkov oz. prispevkov (določbe, ki se nanašajo na davek se po 3. členu zakona nanašajo tudi na prispevke za obvezno zdravstveno zavarovanje), ki jih zavezanec ni plačal v predpisanem roku, plačajo zamudne obresti po 0,0247 odstotni dnevni obrestni meri. Takšno določbo, glede plačila zamudnih obresti, so vsebovali tudi prej veljavni zakoni o davčnem postopku, spreminjala se je zgolj obrestna mera.

Glede na to, da je sodišče prve stopnje ugotovilo, da toženec prispevkov za zdravstveno zavarovanje v obdobju od 27. 3. 2002 do 15. 3. 2007 ni poravnal, kar je tožeča stranka izkazovala s kartico zavarovanca ZZZS OE ... (priloga A2), pri čemer bi moral vsakokratni znesek prispevka glede na jasno določeni rok iz 3. odstavka 4. člena ZSV poravnati do 15. mesecu, je tožeča stranka od vsakokratnega zneska neplačanega prispevka za zdravstveno zavarovanje v tem obdobju upravičena tudi do zakonskih zamudnih obresti od dneva, ko je toženec prišel v zamudo s plačilom, ki nastopi, ko preteče rok za izpolnitev, to je v spornem primeru od 16. dne v mesecu dalje do plačila.

V zvezi z višino zamudnih obresti pritožbeno sodišče zgolj opozarja na različno določene obrestne mere zamudnih obresti v spornem obdobju glede na takrat veljaven zakon o davčnem postopku. Do 31. 12. 2004 so se na podlagi 100. člena Zakona o davčnem postopku – ZDavP (Ur. l. RS, št. 18/96 s spremembami) zamudne obresti za nepravočasno plačane davke obračunale v skladu z Zakonom o predpisani obrestni meri zamudnih obresti in temeljni obrestni meri – ZPOMZO (Ur. l. RS, št. 45/1995 s spremembami, v nadaljevanju ZPOMZO), Zakonom o predpisani obrestni meri zamudnih obresti – ZPOMZO-1 (Ur. l. RS, št. 56/2003 s spremembami, v nadaljevanju ZPOMZO-1) ter v skladu s Sklepom o spremembi predpisane obrestne mere zamudnih obresti (Ur. l. RS, št. 135/2003). Od 1. 1. 2005 do 31. 12. 2006 so se zamudne obresti obračunale v skladu z 31. členom Zakona o davčnem postopku – ZDavP-1, na linearen način (Ur. l. RS, št. 21/06 - UPB2 in 58/06 – popravek). Za obdobje od 1. 1. 2005 do 31. 12. 2005 se plačajo zamudne obresti po 0,04247 odstotni dnevni obrestni meri (4. in 30. člen Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davčnem postopku – ZDavP-1A, Ur. l. RS, št. 139/2004), za obdobje od 1. 1. 2006 do 31. 12. 2006 pa po 0,02986 odstotni dnevni obrestni meri (15. in 123. člen Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davčnem postopku-ZDavP-1B, Ur. l. RS, št. 109/2005). Od davkov, ki jih zavezanec za davek ni plačal v predpisanem roku, se od 1. 1. 2007 plačajo zamudne obresti v skladu s prvim odstavkom 96. člena Zakona o davčnem postopku, na linearen način in po 0,0274 odstotni dnevni obrestni meri (Ur. l. RS, 117/06, v nadaljevanju ZDavP-2). Pritožbeno sodišče nadalje pojasnjuje, da je bila obrestna mera zamudnih obresti od neplačanih ali nepravočasno plačanih prispevkov v celotnem obdobju, za katerega tožeča stranka zahteva plačilo obresti, določena z zakonom, vendar kot izhaja iz obrazloženega ne le z omenjenim 96. členom ZdavP-2, zato je potrebno uporabiti splošni izraz „zakonske zamudne obresti.“

Glede na navedeno je pritožbeno sodišče na podlagi pete alineje 358. člena ZPP pritožbi delno ugodilo in sodbo sodišča prve stopnje spremenilo tako, da je sklep o izvršbi Okrajnega sodišča v Celju, opr. št. I 660/2007 z dne 11. 9. 2007 ostal v veljavi v 1. točki izreka za znesek 779,58 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od zapadlosti posameznih zneskov neplačanega prispevka za zdravstveno zavarovanje do plačila in v 3. točki izreka za izvršilne stroke v znesku 43,74 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 11. 9. 2007 dalje od plačila. V presežku glede plačila  zakonskih zamudnih obresti za posamezne mesečne zneske prispevkov do vključno 15. v mesecu pa je navedeni sklep v izvršbi v 1. točki razveljavilo in tožbeni zahtevek zavrnilo.

Ker tožnik s pritožbo v delu, kjer je zahteval zakonske zamudne obresti od neplačanih prispevkov pred 16. v mesecu, torej do vključno 15. v mesecu, ni uspel, je bilo potrebno v tem delu pritožbo na podlagi 353. člena ZPP zavrniti.

O stroških odgovora na pritožbo pa je odločilo, da jih toženec trpi sam, saj z njim ni v ničemer pripomogel k razjasnitvi sporne zadeve.

ZZVZZ člen 15, 15/1, 15/1-20. ZPSV člen 4, 15. ZDavP člen 100. ZDavP-1člen 31.  ZDavP-2 člen 96.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.