VDSS sklep Pdp 435/2010
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2010-06-03

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

redna odpoved pogodbe o zaposlitvi - poslovni razlog - rok za vložitev tožbe - prekluzivni rok

Tožnica je tožbo za ugotovitev nezakonitosti redne odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga vložila po poteku roka 30 dni. Ker je ta rok prekluzivne narave, tožnica zaradi zamude roka nima pravice do sodnega varstva. Njena tožba se zavrže.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Tožeča stranka krije sama svoje stroške pritožbenega postopka.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom sklenilo, da se tožba tožeče stranke E.S. iz ... z dne 15. 1. 2010 zavrže.

Zoper navedeni sklep se pritožuje tožeča stranka iz pritožbenih razlogov bistvene kršitve določb postopka in zmotne uporabe materialnega prava in predlaga, da pritožbeno sodišče pritožbi ugodi in izpodbijani sklep razveljavi ter toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov postopka, tudi stroške te pritožbe. Navaja, da bi sodišče moralo opraviti glavno obravnavo in tožnico zaslišati ter ugotoviti, kdaj je izvedela za kršitev svoje pravice. Tožnica je že v tožbi navedla, da ob prejemu sklepa o odpovedi delovnega razmerja še ni vedela, da ji je kršena njena pravica, pač pa je to izvedela šele, ko je prejela odločbo Zavoda za zaposlovanje, ki ji je zavrnil nadomestilo za brezposelne, saj ji kot materi, ki je prišla s porodniške, ne bi smela biti odpovedana pogodba o zaposlitvi. Ne glede na navedeno je mnenja, da bi imela možnost izpodbijati odpoved pogodbe o zaposlitvi v roku 30 dni po prenehanju delovnega razmerja. Ker ji je delovno razmerje prenehalo dne 19. 12. 2009, to pomeni, da je bila tožba vložena pravočasno, kar bi moralo sodišče upoštevati.

Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje v mejah pritožbenih razlogov in pri tem pazilo na pravilno uporabo materialnega prava in na absolutne bistvene kršitve določb postopka, kot mu to nalaga drugi odstavek 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 – 45/08). Pri tem preizkusu je ugotovilo, da sodišče prve stopnje v postopku ni zagrešilo absolutno bistvenih kršitev pravil postopka, na katere pazi sodišče druge stopnje po uradni dolžnosti, dejansko stanje je pravilno in popolno ugotovilo, pravilno presodilo odločilna dejstva in odločilo ob pravilni uporabi materialnega prava. Pritožbeno sodišče tudi ugotavlja, da pritožbene navedbe tožeče stranke niso bistvene, saj se ne nanašajo na pravno odločilna dejstva, zato ne morejo vplivati na drugačno pravno presojo odločitve sodišča.

Pritožbeno sodišče se strinja z dejanskimi in pravnimi zaključki sodišča prve stopnje, da je tožnica v predmetni sporni zadevi tožbo zoper toženo stranko zaradi ugotovitve nezakonitosti redne odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz poslovnih razlogov, vložila prepozno. Zakon o delovnih razmerjih (ZDR, Ur. l. RS, št. 42/2002 s sprem.) v 3. odstavku 204. člena med drugim izrecno določa, da lahko delavec pred pristojnim sodiščem zahteva ugotovitev nezakonitosti odpovedi pogodbe o zaposlitvi v roku 30 dni od dneva vročitve odpovedi oziroma od dneva, ko je zvedel za kršitev svoje pravice. Ker iz navedb v tožbi in navedb tožene stranke v odgovoru na tožbo izhaja, da je tožena stranka tožnici vročila odpoved pogodbe o zaposlitvi dne 13. 11. 2009 (ko se je le-ta vrnila s porodniškega dopusta), je sodišče prve stopnje pravilno zaključilo, da se je prekluzivni rok iz 204. člena ZDR za pravočasno uveljavljanje sodnega varstva iztekel 13. 12. 2009, oziroma ob upoštevanju dejstva, da je bila tega dne nedelja, prvi naslednji delovni dan, torej 14. 12. 2009, ki je bil skrajni rok za vložitev tožbe. Pritožbena navajanja, da je bila tožba vložena pravočasno, so zato neutemeljena.

Upoštevaje navedeno in ob ugotovitvi, da je tožnica tožbo v predmetni zadevi vložila dne 15. 1. 2009, je treba zaključiti, da je tožba zoper toženo stranko bila vložena prepozno, saj je tožnica zamudila rok iz 3. odstavka 204. člena ZDR, ki je prekluzivne narave, zaradi česar nima pravice do sodnega varstva. Iz navedenih razlogov je izpodbijani sklep o zavrženju tožbe materialnopravno pravilen in zakonit.

Pritožbeno sodišče se do ostalih pritožbenih navedb ni opredeljevalo, ker za presojo odločitve niso bistvenega in odločilnega pomena (1. odstavek 360. člena ZPP).

Zaradi vsega navedenega in ker pritožbeni razlogi niso podani, prav tako pa ne razlogi, na katere pazi sodišče druge stopnje po uradni dolžnosti, je pritožbeno sodišče pritožbo tožeče stranke zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP).

Tožeča stranka s pritožbo ni uspela, zato krije sama svoje stroške pritožbenega postopka (1. odstavek 165. člena ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.