VDS sodba Pdp 267/2008
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2008-10-02

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

redna odpoved pogodbe o zaposlitvi iz krivdnega razloga - resen in utemeljen razlog - vinjenost

Ker je tožnik delal na delovnem mestu, ki je bilo opredeljeno kot delovno mesto z večjo nevarnostjo za zdravstvene okvare, predstavlja alkoholiziranost resen in utemeljen krivdni razlog za redno odpoved pogodbe o zaposlitvi.

Pritožbi se ugodi in se izpodbijana sodba sodišča prve stopnje spremeni tako, da se glasi:

"1. Zavrne se tožbeni zahtevek, ki se glasi:

"Redna odpoved pogodbe o zaposlitvi zaradi krivdnega razloga, ki jo je izdala tožena stranka X, delavcu Y, je nezakonita.

Tožena stranka je dolžna tožečo stranko pozvati nazaj na delo in ji za čas od nezakonite odpovedi pogodbe o zaposlitvi dalje, pa do poziva na delo, priznati vse pravice iz delovnega razmerja, vključno z obračunom plače, plačilom davkov in prispevkov ter izplačilom neto plače, vse v skladu s pogodbo o zaposlitvi, z zakonskimi zamudnimi obrestmi od zapadlosti posamezne mesečne plače, ter vpisati delovno dobo v delovno knjižico za čas od nezakonite odpovedi pogodbe o zaposlitvi do dneva poziva nazaj na delo, vse v roku 15 dni pod izvršbo.

Tožena stranka je dolžna tožeči stranki povrniti njene pravdne stroške z zakonskimi zamudnimi obrestmi od dneva izdaje sodbe sodišča prve stopnje dalje do plačila, v 8 dneh pod izvršbo."

2.Tožeča stranka sama nosi svoje stroške postopka."

Tožeča stranka sama krije svoje stroške pritožbenega postopka.

Sodišče prve stopnje je ugodilo tožbenemu zahtevku in ugotovilo, da je odpoved pogodbe o zaposlitvi tožniku z dne 26. 6. 2007 nezakonita. Odločilo je, da je tožena stranka dolžna tožečo stranko pozvati nazaj na delo in ji za čas od nezakonite odpovedi pogodbe o zaposlitvi dalje, pa do poziva na delo, priznati vse pravice iz delovnega razmerja, vključno z obračunom plače, plačilom davkov in prispevkov ter izplačilom neto plače, vse v skladu s pogodbo o zaposlitvi, z zakonskimi zamudnimi obrestmi od zapadlosti posamezne mesečne plače, ter vpisati delovno dobo v delovno knjižico za čas od nezakonite odpovedi pogodbe o zaposlitvi do dneva poziva nazaj na delo, vse v roku 15 dni pod izvršbo in ji povrniti tudi stroške postopka v višini 966,32 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo po preteku 15 dnevnega izpolnitvenega roka pod izvršbo.

Zoper sodbo se je pritožila tožena stranka iz razloga nepopolne ali zmotne ugotovitve dejanskega stanja in zmotne uporabe materialnega prava. Navaja, da je delo pismonoše izredno odgovorno, kar je upošteval že zakonodajalec ob sprejemanju Zakona o poštnih storitvah, kjer so med drugim določeni pogoji za opravljanje poštnih storitev, postopek za izvajanje poštnih storitev, zagotavljanje in izvajanje univerzalne poštne storitve, določa pa tudi pravice in obveznosti izvajalcev in uporabnikov poštnih storitev. Minister za pošto predpiše kakovost in način izvajanja univerzalne poštne storitve, za katere izvajanje mora pravna oseba pridobiti dovoljenje agencije, ki lahko izdajo tega dovoljenja zavrne, če niso izpolnjeni vsi pogoji. Agencija lahko deloma ali v celoti prepove izvajanje poštnih storitev, če ugotovi kršenje tajnosti poštnih pošiljk. Izvajalec poštnih storitev tudi odgovarja za škodo, ki nastane pri prenosu poštnih pošiljk. Tako ne gre za svobodno opravljanje dejavnosti gospodarske družbe, ampak za v javnem interesu državno regulirano dejavnost. Ti razlogi so bili torej pomembni za tako strogo oceno delovnega mesta pismonoša. Tožniku je bila pogodba o zaposlitvi redno odpovedana iz resnih in utemeljenih razlogov. Tožnik je bil na predhodne kršitve že pisno opozorjen, a je kršitve ponovil. Samo ponavljanje kršitev delovnih obveznosti kaže najmanj na hudo malomarnost, če že ne na naklepnost tožnikovega ravnanja. Tožnik je, kljub temu, da je vedel, da so njegovi sodelavci v času njegove odsotnosti opravili alkotest in da ga lahko pričakuje tudi sam, prišel na delo pod vplivom alkohola. Tožena stranka se pritožuje tudi zoper sklep o stroških, saj ti, kot npr. študij spisa in poročilo stranki, za pravdo niso bili potrebni. Tako predlaga, da pritožbeno sodišče spremeni sodbo sodišča prve stopnje tako, da tožbeni zahtevek tožnika v celoti zavrne in mu naloži, da sam nosi svoje stroške postopka, podredno pa, da sodbo razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v ponovno odločanje.

Tožeča stranka je v odgovoru na pritožbo navedla, da je odpoved pogodbe o zaposlitvi predvidena le kot skrajno sredstvo. Tožnik je kritičnega dne opravil svoje delo brez pripomb nadrejenih in je bil ob nastopu dela popolnoma normalen. Navaja še, da je tožena stranka le zoper tožnika uvedla postopek odpovedi pogodbe o zaposlitvi, kar je skrajno diskriminatorno. Tožnikova družina se od izrečene odpovedi ne more preživljati in ravnanje tožene stranke podaljšuje agonijo tožnikove družine, ki povzroča tožniku in njegovi družini duševne bolečine ter posega v ugled in osebnostne pravice tožnika.

Pritožbeno sodišče je na podlagi 2. odstavka 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 in spremembe) preizkusilo izpodbijano sodbo v mejah pritožbenih razlogov, pri čemer je po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb postopka iz 1., 2., 3., 6., 7., 8., 11., 12. in 14. točke 2. odstavka 339. člena ZPP in na pravilno uporabo materialnega prava. Na podlagi izvedenega preizkusa je ugotovilo, da je sodišče prve stopnje zaradi zmotne uporabe materialnega prava sprejelo napačno odločitev.

Tožnik, ki je bil pri toženi stranki zaposlen kot pismonoša, je dne 5. 1. 2007 prejel pisno opozorilo zaradi kršitve pogodbenih obveznosti z dne 22. 11. 2006, ko je nepravilno razdelil evrokalkulatorje, dne 26. 6. 2007 pa mu je tožena stranka redno odpovedala pogodbo o zaposlitvi iz krivdnega razloga, saj je imel tožnik dne 30. 5. 2007 0,47 g/kg alkohola v izdihanem zraku. Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da je tožena stranka tožnika utemeljeno pisno opozorila na kršitev navodil o dostavi evrokalkulatorjev, ker je tožnik navodila dejansko kršil. V zvezi s tožnikovo kršitvijo pogodbenih obveznosti dne 30. 5. 2007, pa je sodišče prve stopnje ugotovilo, da je imel tožnik tega dne ob 13.00 uri 0,47 g/kg alkohola v izdihanem zraku, vendar je na podlagi izpovedbe tožnika, da se je čutil sposobnega za delo, kljub temu, da so prejšnjo noč imeli praznovanje, ki se je zavleklo in je delo tistega dne opravil brez pripomb in težav, ter izpovedbe upravnice, da je bil tožnik zjutraj ob nastopu dela popolnoma normalen, ugotovilo, da je bila izpodbijana odpoved v nasprotju z 2. odstavkom 88. člena Zakona o delovnih razmerjih (ZDR, Ur. l. RS, št. 42/02). Po stališču sodišča je bila stopnja alkohola, ugotovljena ob zaključku dela še vedno v meji, ki je dopustna za delavce, ki ne opravljajo delovnih opravil z večjo nevarnostjo za poškodbe in zdravstvene okvare.

Utemeljene so pritožbene navedbe tožene stranke, da je bila tožniku redno odpovedana pogodba o zaposlitvi iz krivdnih razlogov, ki so bili resni in utemeljeni. Tožnik je bil pri toženi stranki zaposlen na podlagi pogodbe o zaposlitvi (A2) kot pismonoša. Iz okvirne analize in zdravstvene ocene delovnega mesta (B2) izhaja, da je to delovno mesto opredeljeno kot zelo nevarno za poškodbe in posebno težko. Navodila za zagotavljanje zdravstvenega varstva delavcev (B2 - v nadaljevanju Navodila) tožene stranke v 21. členu določajo, da delavci, ki opravljajo delovna opravila z večjo nevarnostjo za poškodbe in zdravstvene okvare, ne smejo imeti v organizmu alkohola, mamil ali drugih psihoaktivnih snovi. Kot je ugotovilo sodišče prve stopnje, je imel tožnik dne 30. 5. 2007 0,47 g/kg alkohola v organizmu - izdihanem zraku. Napačna je ugotovitev sodišča prve stopnje, da za izdajo sporne odpovedi pogodbe o zaposlitvi ni bilo resnih in utemeljenih razlogov, ker je bil tožnik po lastnem mnenju sposoben za delo, po izpovedbah upravnice normalen in ker je bila stopnja alkohola, ugotovljena ob zaključku dela, še vedno v mejah, ki je dopustna za delavce, ki ne opravljajo del z večjo nevarnostjo. Po 32. členu ZDR mora delavec upoštevati zahteve in navodila delodajalca z izpolnjevanjem pogodbenih in drugih obveznosti iz delovnega razmerja. Ker je tožnik kot pismonoša opravljal delovna opravila z večjo nevarnostjo za poškodbe in zdravstvene okvare, skladno z 21. členom Navodil ne bi smel imeti v organizmu alkohola. Tožnik je tako dne 30.5.2007 kršil določilo 21. čl. Navodil, s čemer je storil kršitev po 3. alinei 1. odstavka 88. člena ZDR, kar je krivdni razlog za podajo redne odpovedi pogodbe o zaposlitvi delavcu s strani delodajalca. Ker je delovno mesto pismonoše, ki ga je opravljal tožnik, opredeljeno kot delovno mesto z večjo nevarnostjo za poškodbe in zdravstvene okvare, je stopnja alkohola, ki je bila ugotovljena pri tožniku, vsekakor resen in utemeljen razlog za redno odpoved pogodbe o zaposlitvi iz krivdnega razloga. Glede na to, da je tožnik že prej kršil delovne obveznosti in je bil ob predhodni kršitvi delovnih obveznosti opozorjen na izpolnjevanje obveznosti in možnost odpovedi v primeru ponovne kršitve (83. člen ZDR), je redna odpoved pogodbe o zaposlitvi iz krivdnega razloga tožene stranke zakonita.

Ker je sodišče prve stopnje ob sicer pravilno ugotovljenem dejanskem stanju zmotno uporabilo materialno pravo, je pritožbeno sodišče ugodilo pritožbi ter po določilih 4. točke 358. člena ZPP spremenilo izpodbijano sodbo tako, da je tožbeni zahtevek zavrnilo in tožeča stranka sama nosi stroške postopka pred sodiščem prve stopnje. Ker je tožena stranka s pritožbo uspela, tožeča stranka sama nosi svoje stroške odgovora na pritožbo (154. člen v zvezi s 165. členom ZPP ).

ZDR člen 88,  88/1,  88/1-3,  88,  88/1,  88/1-3.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.