VDSS sklep Psp 100/2008
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2008-02-14

Ker tožnikov pooblaščenec v vlogi za preložitev razpisanega prvega naroka za glavno obravnavo ni priložil dokazov, iz katerih bi izhajalo, da je njegov izostanek z naroka upravičen,  in ker tudi ni bilo splošno znanih okoliščin, iz katerih bi izhajalo, da tožnik oziroma njegov pooblaščenec iz upravičenih razlogov nista mogla priti na narok, je sodišče utemeljeno izdalo sklep, s katerim je postopek ustavilo.

Pritožba tožeče stranke se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom postopek v obravnavanem socialnem sporu ustavilo.

Zoper sklep se iz vseh pritožbenih razlogov pritožuje tožnik in predlaga pritožbenemu sodišču, da pritožbi ugodi, izpodbijani sklep razveljavi in vrne zadevo sodišču prve stopnje v obravnavanje. V pritožbi navaja, da je pooblaščenec tožnika sodišče dvakrat zaprosil za preložitev naroka dne 21.12.2007, prvič novembra, drugič pa 17.12.2007. Pooblaščenec je bil namreč na dan, ko je bil razpisan narok za glavno obravnavo, odsoten v tujini. Sodišče predlogu ni ugodilo in je sprejelo izpodbijani sklep o ustavitvi postopka. Tožnik nadalje navaja, da mu zakon daje pravico, da opravlja dejanja pred sodiščem po pooblaščencu, sodišče pa ga ni posebej po prošnji za preložitev, pozvalo, da na narok pride sam. Ocenjuje, da mu je s tem kršena celo ustavna pravica do sodnega varstva in pravica do pooblaščenca.

Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijani sklep v mejah pritožbenih razlogov, pri čemer je po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb postopka iz 2. odst. 350. čl. Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 – 2/2004) v zvezi s 366. čl. ZPP in na pravilno uporabo materialnega prava. Pri tem preizkusu je ugotovilo, da sodišče prve stopnje bistvenih kršitev določb postopka, na katere pazi pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti, ni storilo in da je na popolno in pravilno ugotovljeno dejansko stanje sprejelo tudi pravilno materialnopravno odločitev.

Ob upoštevanju določbe 2. odst. 28. čl. Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (ZDSS-1, Ur. l. RS št. 2/2004) je sodišče prve stopnje utemeljeno izdalo sklep, s katerim je postopek ustavilo, saj je iz spisovnih podatkov razvidno, da na prvi narok za glavno obravnavo, ki je bil razpisan za dan 21.12.2007, nista pristopila niti tožnik niti njegov pooblaščenec, čeprav sta bila na ta narok pravilno vabljena. 5. odst. 28. čl. ZDSS-1 sicer določa, da se med drugim tudi določba 2. odst. 28. čl. ZDSS-1 ne uporablja, če stranka izkaže upravičene razloge za izostanek oz. če iz splošno znanih okoliščin izhaja, da stranka iz upravičenih razlogov ni mogla priti na narok. Tožnikov pooblaščenec je v vlogi z dne 19.11.2007, ki jo je sodišče prve stopnje prejelo 20.11.2007 ter ponovno v vlogi z dne 15.12.2007, ki jo je sodišče prejelo dne 19.12.2007, prosil za preložitev naroka, razpisanega za dan 21.12.2007 ob 11.40 uri, ker naj bi bil pooblaščenec od 17.12.2007 do 27.12.2007 v tujini. Ker niti v prvi niti v drugi vlogi tožnikov pooblaščenec ni priložil dokazov, iz katerih bi izhajalo, da je njegov izostanek z naroka 21.12.2007 upravičen in ker tudi ni bilo splošno znanih okoliščin, iz katerih bi izhajalo, da tožnik oz. njegov pooblaščenec iz upravičenih razlogov nista mogla priti na narok, je sodišče prve stopnje utemeljeno izdalo izpodbijani sklep.

Tožnik v pritožbi neutemeljeno zatrjuje, da bi ga moralo sodišče o odločitvi v zvezi s predlogom za preložitev razpisanega naroka obvestiti oz. ga pozvati, da na narok pride sam, saj ZPP takšnega ravnanja sodišču prve stopnje ne nalaga. O dejstvu, da sodišče naroka ni preklicalo in o nadaljnjem postopanju, bi tožnika moral obvestiti in mu svetovati njegov pooblaščenec. Zakon tožniku daje pravico, da opravlja dejanja pred sodiščem po pooblaščencu in to pravico je tožnik tudi izkoristil. Tožnik je namreč podpisal pooblastilo za zastopanje (z dne 6.2.2007) ter se z njim zavezal, da bo pooblaščencu priznal vse njegovo delo za pravno veljavno, ugotavljanje na kakšen način pooblaščenec svoje delo opravi, pa ni v domeni sodišča. V skladu s 4. odst. 95. čl. Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS št. 26-1210/1999 s spremembami) ima odvetnik na podlagi pooblastila stranke možnost prenesti pooblastilo na drugega odvetnika ali pooblastiti drugega odvetnika za posamezna pravdna dejanja. Tožnikov pooblaščenec te zakonske možnosti ni izkoristil, v nadaljevanju pa ni niti zatrjeval niti izkazal kakršnegakoli razloga, da si substituta ni mogel najti.

Pritožbeno sodišče je, glede na vse zgoraj navedeno, pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje (365. člen ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.