VDSS sklep Pdp 127/2010
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2010-06-10

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Tožnica bi tožbo morala vložiti v roku 30-ih dni po izteku roka, ki ga je imela na voljo tožena stranka, da odloči o njeni zahtevi za varstvo pravic za ugotovitev nezakonitosti aneksa k pogodbi o zaposlitvi v zvezi s prevedbo in določitvijo plačnega razreda. Ker tega roka ni spoštovala, ampak je tožbo vložila po tem, ko je tožena stranka (po izteku roka) odločila o zahtevi za varstvo pravic, tožba ni dopustna. Rok za sodno varstvo iz 204. čl. ZDR je prekluzivni materialni rok, zato kasnejša odločitev delodajalca o ugovoru delavca, sprejeta po preteku 30-dnevnega roka iz 2. odst. 204. čl. ZDR, delavcu ne more odpreti novega roka za sodno varstvo.

Pritožbi se ugodi, izpodbijana sodba se razveljavi in se tožba zavrže.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo zavrnilo tožbeni zahtevek, da se ugotovi neskladnost aneksa k pogodbi o zaposlitvi št. 15619 z dne 30. 1. 2008 z Zakonom o sistemu plač v javnem sektorju, Kolektivno pogodbo za javni sektor in Aneksom h Kolektivni pogodbi za dejavnost zdravstva in socialnega varstva Slovenije (1. točka izreka), da je dolžna tožena stranka tožnici ponuditi v podpis drug aneks k pogodbi o zaposlitvi, s katerim se ugotovi, da se tožnica s 1. 8. 2008 uvršča na delovno mesto E047054 radiološki inženir I, 34. PR, da je zaradi že doseženih napredovanj uvrščena v 38. PR z nominalnim zneskom osnovne plače 2.014,70 EUR, da skupna sredstva za odpravo nesorazmerij znašajo 599,19 EUR, da odbitek za odpravo nesorazmerja v 1. obdobju znaša 219,39 EUR, iz česar izhaja, da znesek osnovne plače po pričetku obračuna plač od 1. 8. 2008 do 31. 12. 2008 znaša 1.795,31 EUR, da odbitek za odpravo nesorazmerja v 2. obdobju znaša 146,26 EUR, iz česar izhaja, da znesek osnovne plače od 1. 1. 2009 znaša 1.868,44 EUR, da se preostanek nesorazmerij v osnovnih plačah odpravi v obdobju in po dinamiki, določeni v 50. členu Kolektivne pogodbe za javni sektor, da je tožnica iz naslova poračuna sredstev za odpravo nesorazmerij za čas od 1. 5. 2008 do 31. 7. 2008 upravičena do 1.139,40 EUR, in da ji pripada dodatek za delovno dobo (2. točka izreka). Poleg tega je zavrnilo zahtevek tožnice, da ji je dolžna tožena stranka iz naslova nezakonite uvrstitve v skladu z Zakonom o sistemu plač v javnem sektorju, Kolektivno pogodbo za javni sektor in Aneksom h Kolektivni pogodbi za dejavnost zdravstva in socialnega varstva Slovenije izplačati razlike med pripadajočimi in izplačanimi plačami od 1. 8. 2008 dalje z zakonskimi zamudnimi obrestmi od zapadlosti posameznih mesečnih zneskov do plačila (3. točka izreka), da ji je dolžna tožena stranka iz naslova nezakonite uvrstitve v skladu z Zakonom o sistemu plač v javnem sektorju, Kolektivno pogodbo za javni sektor in Aneksom h Kolektivni pogodbi za dejavnost zdravstva in socialnega varstva Slovenije izplačati razlike med pripadajočimi in izplačanimi sredstvi za odpravo nesorazmerij za čas od 1. 5. 2008 do 31. 7. 2008 z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 1. 8. 2008 dalje do plačila (4. točka izreka), da ji je tožena stranka dolžna povrniti stroške postopka z zakonskimi zamudnimi obrestmi (5. točka izreka). Odločilo je, da tožnica sama trpi svoje stroške postopka.

Tožnica je vložila pritožbo zoper navedeno sodbo iz pritožbenih razlogov bistvenih kršitev določb postopka, zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja ter zmotne uporabe materialnega prava. Pritožbenemu sodišču je predlagala, da izpodbijano sodbo spremeni in tožbenemu zahtevku ugodi oziroma da jo razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje. Navedla je, da je pravica tožene stranke, da glede na potrebe delovnega procesa ter glede na obseg in vsebino dejavnosti, ki jo izvaja, sistemizira delovno mesto radiološki inženir le v dveh stopnjah, omejena s kriteriji, ki so vsebovani v prilogi 4 aneksa h kolektivni pogodbi dejavnosti. Tožnica opravlja mamografijo na enak način kot radiološki inženir v SB ..., dodatno pa opravlja tudi administrativna dela, kar je izpovedal direktor tožene stranke. Sodišče prve stopnje bi moralo upoštevati tudi izpoved P., iz katere izhaja, da edini kriterij za uvrstitev javnega uslužbenca na delovno mesto radiološki inženir I predstavlja delovna doba. Za dela, ki zahtevajo višjo odgovornost in zahtevnost dela ter načrtovanje delovnih postopkov, imajo v SB ... zaposlene delavce na delovnih mestih radiološki inženir svetovalec in radiološki inženir dozimetrist, ki sta uvrščena v 35. PR. Po mnenju tožnice zahtevnost delovnega mesta ni odvisna samo od dejstva, ali se delo opravlja na primarni, sekundarni in terciarni ravni, zato bi se sodišče moralo opredeliti do kriterijev za opredelitev zahtevnosti delovnega mesta iz Priloge 4. Njeno delo ustreza po kriteriju delovnih izkušenj drugi stopnji (vsaj dve leti delovnih izkušenj), po kriteriju dodatnega znanja drugi stopnji (obvezno obnavljanje znanj iz varstva pred sevanji vsakih pet let, v zadnjih treh letih je bila tožnica štirikrat napotena na izobraževanje), po kriteriju odgovornosti drugi stopnji, po kriteriju programiranosti dela tretji stopnji, po kriteriju sestavljenosti dela drugi stopnji, saj praviloma opravlja dela na dveh aparatih in tehnično administrativna dela, potrebna za obračun storitev za ZZZS, po kriteriju fizičnega napora najmanj drugi stopnji in po kriteriju vplivov delovnega okolja tretji stopnji (zaščitna sredstva so obvezna).

Na podlagi drugega odstavka 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 - 45/2008) je pritožbeno sodišče preizkusilo izpodbijano sodbo sodišča prve stopnje v mejah razlogov, ki so navedeni v pritožbi, pri tem pa je po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz 1., 2., 3., 6., 7., 11. točke, razen glede obstoja in pravilnosti pooblastila za postopek pred sodiščem prve stopnje, ter 12. in 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP in na pravilno uporabo materialnega prava. Pri navedenem preizkusu je ugotovilo, da je sodišče prve stopnje zaradi zmotne materialnopravne presoje tožbo obravnavalo po vsebini, čeprav je bila tožba vložena prepozno.

Tožnica je bila zaposlena na podlagi pogodbe o zaposlitvi z dne 17. 4. 2001 na delovnem mestu radiološki inženir, ki je bilo sistemizirano v VI. tarifni skupini in se je uvrščalo v 21. plačni razred (z izhodiščnim količnikom 2,65). Tožena stranka ji je ob uvedbi novega plačnega sistema v mesecu avgustu 2008 ponudila aneks št. 2 k pogodbi o zaposlitvi na podlagi 3. in 48. člena Zakona o sistemu plač v javnem sektorju (ZSPJS; Ur. l. RS, št. 56/02 in nadaljnji), s katerim je na novo določila njegovo osnovno plačo, tako da je dotedanje delovno mesto opredelila kot delovno mesto radiološki inženir II, ki sodi v VII/1 tarifni razred (plačni razred delovnega mesta: od 32 do 42, plačni razred tožnice 36). Aneksa k pogodbi o zaposlitvi tožnica ni podpisala, temveč je 5. 9. 2008 podala ugovor oziroma zahtevo za varstvo pravic skladno s četrtim odstavkom 3.a člena ZSPJS oziroma skladno s prvim odstavkom 204. člena Zakona o delovnih razmerjih (ZDR; Ur. l. RS, št. 42/02 in nadaljnji). Tožena stranka je ugovor zavrnila s sklepom z dne 29. 9. 2008, ki ga je tožnica prejela 9. 10. 2008.

Tožnica v tem sporu uveljavlja ugotovitev neskladnosti določbe o plači v predlogu aneksa z veljavnimi predpisi, tožena stranka pa je v postopku pred sodiščem prve stopnje ugovarjala pravočasnosti vložene tožbe. V četrtem odstavku 3. a člena ZSPJS je predpisan poseben postopek varstva pravice do plače, kadar javni uslužbenec meni, da mu je plača določena in izplačana nezakonito. Roka za sodno varstvo ZSPJS ne določa, tako da je treba uporabiti drugi odstavek 204. člena ZDR, ki določa, da lahko delavec, če delodajalec v zakonsko določenem roku po vročeni pisni zahtevi ne izpolni obveznosti iz delovnega razmerja oziroma ne odpravi kršitve, v roku trideset dni od poteka roka za izpolnitev obveznosti oziroma za odpravo kršitve zahteva sodno varstvo pred pristojnim delovnim sodiščem. Glede na navedeno bi tožnica morala vložiti tožbo v tridesetih dneh od izteka osemdnevnega roka, v katerem tožena stranka (še) ni odgovorila na ugovor oziroma zahtevo za varstvo pravic, ki se nanaša na aneks k pogodbi o zaposlitvi.

Četudi je tožena stranka po izteku osemdnevnega roka, ki ga je imela na voljo za odločitev o ugovoru tožnika, s sklepom odločila o ugovoru, tožnici ni odprla novega roka za sodno varstvo. Tožnica bi tožbo moral vložiti v prekluzivnem materialnem roku trideset dni od poteka osemdnevnega roka, ki je – kot že omenjeno – določen v 2. odstavku 204. člena ZDR in na katerega iztek pazi sodišče po uradni dolžnosti. Opisana ureditev se razlikuje od ureditve v pred uveljavitvijo ZDR veljavnima Zakonom o temeljnih pravicah iz delovnega razmerja (ZTPDR; Ur. l. SFRJ, št. 60/89 in nadaljnji) in Zakonom o delovnih razmerjih (ZDR/90; Ur. l. RS, št. 14/90 in nadaljnji), ki sta sodno varstvo vezala na dokončno odločitev delodajalca. Takšno stališče je pritožbeno sodišče zavzelo v podobnih primerih (na primer v zadevah opr. št. Pdp 627/2009, opr. št. Pdp 628/2009, opr. št. Pdp 1109/2009 in opr. št. Pdp 1114/2009).

Tožnica je tožbo vložila 10. 11. 2008, po izteku materialnega prekluzivnega roka (rok za vložitev tožbe je iztekel dne 17. 10. 2008), tako da bi jo sodišče prve stopnje moralo zavreči na podlagi prvega odstavka 274. člena ZPP. Ker tega ni storilo, ampak je tožbeni zahtevek zavrnilo, je pritožbeno sodišče pritožbi ugodilo in na podlagi drugega odstavka 354. člena ZPP v zvezi s 3. točko drugega odstavka 339. člena ZPP izpodbijano sodbo razveljavilo ter tožbo zavrglo.

Ker meritorno sojenje zaradi prepozno vložene tožbe ni dopustno, se pritožbeno sodišče do navedb tožnice, ki se nanašajo na utemeljenost tožbenega zahtevka, po prvem odstavku 360. člena ZPP, ki določa dolžnost opredeliti se do navedb pritožbe, ki so odločilnega pomena, ni opredelilo.

ZSPJS člen 3, 3/3, 3.a. ZDR člen 204, 204/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.