VDSS sklep Pdp 267/2009
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2009-05-07

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

V primeru, ko tečeta med istima strankama dve enaki pravdi, je potrebno zaradi litispendence tožbo v tistem postopku, v katerem je bila tožba kasneje vročena toženi stranki v odgovor, zavreči.

Pritožbi se ugodi, izpodbijani sklep se razveljavi in se zadeva vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

Pritožbeni stroški so nadaljnji stroški postopka.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zaradi litispendence zavrglo tožbo tožnika, s katero je zahteval razveljavitev izredne odpovedi pogodbe o zaposlitvi, reintegracijo ter plačilo neizplačanih plač za čas od prenehanja delovnega razmerja do vrnitve na delo.

Zoper navedeni sklep se iz pritožbenih razlogov zmotne ugotovitve dejanskega stanja in kršitve določb pravdnega postopka pritožuje tožnik in predlaga pritožbenemu sodišču, da pritožbi ugodi, izpodbijani sklep razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v nadaljnji postopek. V pritožbi navaja, da je tožnik sicer zares najprej vložil tožbo pred Delovnim in socialnim sodiščem v Ljubljani, vendar jo je dne 22. 1. 2009 (na ta dan je bila odposlana priporočena pošiljka) tudi umaknil. To je razvidno tudi iz sklepa Delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani opr. št. I Pd 75/2009 z dne 26. 1. 2009, s katerim je to sodišče postopek zaradi umika tožbe ustavilo. Izdani sklep je ugotovitvene narave, ker je umik tožbe neposredno učinkujoče procesno dejanje tožnika. Tožnik je umaknil tožbo pred Delovnim in socialnim sodiščem v Ljubljani, še preden je tožena stranka nanjo odgovorila. Zato tožniku tudi nikoli ni bil vročen odgovor na tožbo s strani Delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani. Delovno in socialno sodišče v Ljubljani je ugotovilo ustavitev postopka, še preden je Delovno sodišče v Mariboru zavrglo tožbo. Zaradi umika tožbe pred Delovnim in socialnim sodiščem v Ljubljani ni podana litispendenca glede postopka pred naslovnim sodiščem. Priglaša pritožbene stroške.

Tožena stranka je podala odgovor na tožbo, v katerem predlaga zavrnitev tožnikove pritožbe in potrditev izpodbijanega sklepa.

Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijani sklep v mejah uveljavljenih pritožbenih razlogov, pri čemer je v skladu z določbo drugega odstavka 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 in nadalj.) v zvezi s prvim odstavkom 366. člena ZPP po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb postopka iz drugega odstavka 350. člena ZPP in na pravilno uporabo materialnega prava.

Iz spisovnih podatkov je razvidno, da je tožnik dne 16. 1. 2009 pri Delovnem in socialnem sodišču v Ljubljani vložil tožbo zaradi izredne odpovedi pogodbe o zaposlitvi (B1). Delovno in socialno sodišče v Ljubljani je to tožbo poslalo v odgovor toženi stranki, vendar pa iz podatkov spisa ni razvidno, kdaj je bila tožba vročena v odgovor toženi stranki po Delovnem in socialnem sodišču v Ljubljani. Iz podatkov spisa nadalje izhaja, da je tožnik identično tožbo dne 22. 1. 2009 vložil tudi pri Delovnem sodišču v Mariboru. Delovno sodišče v Mariboru je tožnikovo tožbo prav tako poslalo toženi stranki v odgovor, vendar pa iz podatkov spisa prav tako ni razvidno, kdaj je tožena stranka to tožbo prejela v odgovor. V tem individualnem delovnem sporu je tožena stranka podala tudi odgovor na tožbo, ki je bil s priporočeno pošiljko oddan na pošti dne 4. 2. 2009.

189. člen ZPP določa, da prične pravda teči z vročitvijo tožbe toženi stranki. Tretji odstavek citiranega člena določa, da dokler pravda teče, se ne more o istem zahtevku začeti nova pravda med istimi strankami; če se taka pravda začne, sodišče zavrže tožbo. Po četrtem odstavku 189. člena ZPP mora sodišče med postopkom ves čas po uradni dolžnosti paziti, ali ne teče morda med istimi strankami druga pravda o istem zahtevku. Iz obrazložitve izpodbijanega sklepa izhaja, da je sodišče prve stopnje ugotovilo, da med pravdnima strankama že teče pravda pred Delovnim in socialnim sodiščem opr. št. I Pd 75/2009 o istem zahtevku. V zvezi s tem pritožbeno sodišče ugotavlja, da navedene ugotovitve sodišča prve stopnje in pravilnosti njegove odločitve ni mogoče preveriti, ker v spisu ni dokazila o tem, kdaj je bila tožba toženi stranki vročena v odgovor v postopku, ki se vodi pred Delovnim sodiščem v Mariboru in kdaj je bila tožba toženi stranki vročena v odgovor v postopku, ki se vodi pred Delovnim in socialnim sodiščem v Ljubljani. Izpodbijani sklep bi bil zakonit, če bi bila tožba v individualnem delovnem sporu, ki se je vodil pred Delovnim in socialnim sodiščem v Ljubljani vročena toženi stranki v odgovor pred vročitvijo tožbe toženi stranki v tem individualnem delovnem sporu. Če namreč sodišče ugotovi, da med strankama že teče prej začeta pravda o isti stvari, zavrže kasnejšo tožbo (tožbo, ki je bila toženi stranki vročena kasneje).

Ker iz obrazložitve izpodbijanega sklepa ne izhaja, kdaj sta bili tožbi pri obeh zgoraj navedenih sodiščih vročeni toženi stranki in ker to ni razvidno niti iz spisovne dokumentacije, ima izpodbijani sklep pomanjkljivosti, zaradi katerih se ne more preizkusiti. Iz tega razloga je pritožbeno sodišče pritožbi tožnika ugodilo in izpodbijani sklep na podlagi 1. točke 365. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 354. člena ZPP razveljavilo ter zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v nov postopek.

V nadaljevanju bo moralo sodišče prve stopnje ugotoviti, kdaj sta bili tožbi v obeh individualnih delovnih sporih vročeni toženi stranki in nato ponovno presoditi, če so obstajali pogoji za zavrženje tožbe v tem individualnem delovnem sporu skladno z določbo tretjega odstavka 189. člena ZPP. Ob tem pritožbeno sodišče pripominja, da je potrebno tudi v primeru, če je obstajala litispendenca v zadevah, ki sta se vodili pri Delovnem in socialnem sodišču v Ljubljani ter Delovnem sodišču v Mariboru, upoštevati dejstvo, da je tožnik v individualnem delovnem sporu, ki se je vodil pred Delovnim in socialnim sodiščem v Ljubljani, podal umik tožbe, v posledici česar je sodišče prve stopnje izdalo sklep o ustavitvi postopka zaradi umika tožbe (A4). V primeru, če se ena od pravd med istima strankama o istem zahtevku pravnomočno zaključi, s tem odpade tudi litispendenca ex tunc in tožbe sodišče v drugem postopku ne more več zavreči z utemeljitvijo, da obstaja litispendenca (tako tudi „Pravdni postopek; Zakon s komentarjem, 2. knjiga“, stran 220).

Odločitev o pritožbenih stroških temelji na tretjem odstavku 165. člena ZPP, ki določa, da v primeru, če sodišče razveljavi odločbo, zoper katero je bilo vloženo pravno sredstvo, in zadevo vrne v novo sojenje, pridrži odločitev o stroških postopka v zvezi s pravnim sredstvom za končno odločbo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.