VDSS sodba Pdp 434/2007
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2008-01-10

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

pogodba o zaposlitvi - izpodbojnost - grožnja - utemeljen strah

Tožbeni zahtevek za razveljavitev pogodbe o zaposlitvi ni utemeljen, ker tožnik ni dokazal zatrjevanih hudih psihičnih pritiskov, negativnega in agresivnega vedenja s strani tožene stranke ter mobbinga, strah pred izgubo zaposlitve, zaradi katerega naj bi sklenil novo pogodbo o zaposlitvi, pa ni utemeljen strah, zaradi katerega bi se pogodba o zaposlitvi razveljavila.

Pritožba se zavrne in se izpodbijana sodba sodišča prve stopnje potrdi.

Tožeča stranka sama krije svoje stroške pritožbe.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo zavrnilo tožbeni zahtevek, s katerim je tožnik zahteval ugotovitev, da je pogodba o zaposlitvi št. ... z dne 10.05.2006, sklenjena med pravdnima strankama, nezakonita in se razveljavi ter med pravdnima strankama nima pravnega učinka. Odločilo je, da vsaka stranka sama nosi svoje stroške postopka.

Zoper to sodbo se iz vseh pritožbenih razlogov pravočasno pritožuje tožnik in predlaga njeno razveljavitev ter priglaša pritožbene stroške. Navaja, da je tožena stranka proti njemu uporabljala hude psihične pritiske in da je očitno šlo za načrtno ravnanje tudi zoper druge njegove sodelavce, ki jih je tožena stranka želela zamenjati z mesta sekcije. Tožnik je zaradi dejanske degradacije z odvzemom določenih pooblastil, ko mu je iz takrat veljavne pogodbe o zaposlitvi dejansko ostal v veljavi samo kraj dela in naziv delovnega mesta, podpisal novo pogodbo o zaposlitvi, s katero se sicer ni strinjal zaradi hudega posega v njegove pravice. Tožnik je bil šibkejša stranka, zaradi česar je popustil in kasneje podpisal še sporazum o razveljavitvi pogodbe o zaposlitvi. Zamenjava tako ni bila povezana s tožnikovo nesposobnostjo, temveč je šlo za načrtno odstavitev določenih delavcev. Negativno in agresivno vedenje, kateremu je bil tožnik izpostavljen, ter strah pred izgubo zaposlitve je vplivalo na njegovo odločanje. Kot izkušen delavec ne bi ravnal tako, če ne bi bil izpostavljen psihičnemu pritisku.

Pritožbeno sodišče je izpodbijano sodbo preizkusilo v mejah pritožbenih razlogov, pri čemer je po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb postopka iz drugega odstavka 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99, 96/02, 2/04 in 52/07) in na pravilno uporabo materialnega prava. Ker pritožba zgolj pavšalno uveljavlja razlog bistvene kršitve pravil postopka, je opravilo le preizkus po uradni dolžnosti, pri čemer je ugotovilo, da sodišče prve stopnje ni zagrešilo nobenih bistvenih kršitev postopkovnih določb. Na podlagi pravilno in popolno ugotovljenega dejanskega stanja je sodišče prve stopnje tudi pravilno uporabilo materialno pravo, zato pritožbeno sodišče soglaša z dejanskimi ugotovitvami in pravnimi zaključki sodišča prve stopnje in jih ne ponavlja, v zvezi s pritožbenimi navedbami pa še dodaja:

Zaradi zatrjevanih napak volje pri sklepanju pogodbe o zaposlitvi z dne 10.05.2006 tožnik s tožbo zahteva njeno razveljavitev. Na podlagi 11. člena Zakona o delovnih razmerjih (ZDR, Ur. l. RS, št. 42/2002) se glede sklepanja, veljavnosti, prenehanja in drugih vprašanj pogodbe o zaposlitvi smiselno uporabljajo splošna pravila civilnega prava, če ni določeno drugače. Obligacijski zakonik (OZ, Ur. l. RS, št. 83/01, 32/04 in 28/06) pravno upoštevne napake volje določa v 45. do 50. členu (grožnja, bistvena zmota in prevara). Tožnik smiselno uveljavlja grožnjo kot vzrok sklenitve pogodbe, ta pa je urejena v 45. členu OZ, ki določa, da se razveljavitev pogodbe lahko zahteva, če je pogodbena stranka ali kdo tretji z nedopustno grožnjo povzročil pri drugi stranki utemeljen strah, tako da je ta zaradi tega sklenila pogodbo.

Sodišče prve stopnje je pravilno ugotovilo, da je pri toženi stranki v začetku leta 2006 prišlo do volje poslovodstva za zamenjavo oziroma odstranitev tožnika z njegovega delovnega mesta in da sama odsotnost argumentov za morebitno zamenjavo ne dokazuje prisile k podpisu sporazumne pogodbe. Ker je bil tožniku gibljivi del plače dodeljen le do preklica, je bila tožena stranka tudi upravičena izdati sklep z dne 03.04.2006, s katerim mu je ta del plače ukinila. Ugotovitev nedopustnosti preklica in s tem odvzema pooblastil z dne 12.04.2006 in sicer tistih, ki so bila predmet takrat veljavne pogodbe o zaposlitvi, bi tožnik moral izpodbijati v okviru postopka po 204. členu ZDR. Ker tega ni storil, je sodišče prve stopnje pravilno zaključilo, da se sodišče v dopustnost in zakonitost takega preklica pooblastil ne more spuščati, pri čemer je preklic pooblastil, ki se ne nanašajo na naloge po pogodbi o zaposlitvi, skladen s 77. členom OZ (pooblastitelj lahko po svoji volji zoži ali prekliče pooblastilo) in kot tak zakonit.

Zatrjevanih hudih psihičnih pritiskov, negativnega in agresivnega vedenja s strani tožene stranke v smislu t.i. mobinga tožnik ni izkazal, strah pred izgubo zaposlitve pa ni utemeljen strah v smislu 2. odstavka 45. člena OZ (resna nevarnost življenju ali telesni oziroma drugi pomembni dobrini). Tožnik bi v takem primeru namreč lahko uporabil pravno varstvo, kot ga predvideva ZDR.

Ker je pritožbeno sodišče ugotovilo, da niso podani razlogi, iz katerih se sodba izpodbija, in tudi ne tisti, na obstoj katerih mora paziti po uradni dolžnosti, je pritožbo v skladu s 353. členom ZPP zavrnilo, ker ni utemeljena, in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

Tožnik s pritožbo ni uspel, zato pritožbene stroške na podlagi 154. člena ZPP v povezavi s 165. členom ZPP krije sam.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.