VDS sklep Psp 434/2005
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2005-09-14

Po 1. odst. 88. čl. ZUP se v predsodnem postopku vročitev

upravnega akta opravi pooblaščencu, če ga je stranka pooblastila

za zastopanje. Če ima stranka pooblaščenca, je vročitev dokončne

odločbe ZPIZ neposredno stranki nepravilna.

Če se priložena vročilnica, s katero naj bi se dokazal datum in

pravilnost vročitve, nanaša na odločbo z drugim datumom izdaje,

ne pa datumom izdaje sporne odločbe, ni mogoče sklepati, da

pravilnost vročitve izhaja iz vsebine listin, zbranih v sodnem in

Pritožba se zavrne in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo delno ugodilo

tožbenemu zahtevku tožnika in odpravilo odločbo tožene stranke

št. I-5049071 z dne 20.4.2004 ter odločbo Območne enote M., iste

številke, z dne 5.8.2003, s katerima je bila dokončno zavrnjena

tožnikova zahteva za priznanje pravic iz invalidskega zavarovanja

in zadevo vrnilo v ponovno obravnavanje in odločanje toženi

stranki. Naložilo ji je, da v roku 30 dni po pravnomočnosti

prvostopne sodbe z odločbo odloči o pravicah tožnika iz

invalidskega zavarovanja ter jo obvezalo k povračilu stroškov

postopka v znesku 183.427,00 SIT, z zakonskimi zamudnimi obrestmi

Zoper sodbo se je pritožila tožena stranka. V pritožbi se, očitno

pomotoma, navaja, da se izpodbija sodba opr. št. Ps 251/2001,

sicer pa je v nadaljnjem besedilu pritožbe nedvomno navedeno, da

se vlaga zoper sodbo opr. št. Ps 1302/2004. Pritožbo je vložila

iz vseh pritožbenih razlogov s predlogom za spremembo izpodbijane

sodbe ter zavrnitvijo tožbenega zahtevka, podrejeno pa na

razveljavitev sodbe in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v novo

sojenje. Navaja, da se po 3. odst. 60. čl. ZPIZ-1-UPB2 za svoj

poklic šteje delo na delovnem mestu, na katero je bil tožnik

razporejen ter vsa druga dela, ki ustrezajo telesnim in duševnim

zmožnostim tožnika, za katera ima ustrezno izobrazbo, dodatno

usposobljenost ter delovne izkušnje, ki se za ta dela zahtevajo

skladno z zakonom in kolektivno pogodbo. Tožnik se je s 1.3.2001

zaposlil pri delodajalcu Avto-mobil d.o.o. ter bil razporejen na

delovno mesto skladiščnik rezervnih delov - prodajalec rezervnih

delov skladno z opisom z dne 15.1.2003. Zavod v predsodnem

postopku ni ugotovil, ali je bil pred zaposlitvijo na tem delu

potreben predhodni oz. preventivni zdravstveni pregled, to niti

ni bilo predmet postopka. Sodišče prve stopnje se pri

utemeljevanju razlogov za odpravo odločb nepravilno sklicuje na

Pravilnik o preventivnih zdravstvenih pregledih delavcev (Ur. l.

RS, št. 87/2002), ki ob zaposlitvi tožnika še ni veljal.

Odločitev sodišča ni utemeljena z določbami tedaj veljavnih

predpisov, Zakona o varstvu in zdravju pri delu (Ur. l. RS št.

56/99) ter Pravilnika o načinu in postopku za opravljanje

preventivnih zdravstvenih pregledov delavcev (Ur. l. SRS št.

33/71), ki se je uporabljal na podlagi 65. čl. zakona. Po

izvedenskem mnenju invalidske komisije II. stopnje tožnik za delo

skladiščnik rezervnih delov - prodajalec rezervnih delov po opisu

z dne 15.1.2003 ni bil zmožen že ob nastopu dela, zato pri njem

ni bilo mogoče ugotoviti zmanjšanja zmožnosti za zagotovitev oz.

ohranitev delovnega mesta ali za poklicno napredovanje, v

Sodišče prve stopnje je pravilno in popolno ugotovilo dejansko

stanje, pravilno uporabilo materialno pravo in ob tem ni kršilo

določb postopka, tako ne splošno zatrjevanih, kot določb, na

katere na podlagi 2. odst. 350. čl. Zakona o pravdnem postopku

(Uradno prečiščeno besedilo - Ur. l. RS, št. 36/2004 - ZPP-UPB2)

sodišče druge stopnje pazi po uradni dolžnosti. Odločitev je

V zvezi s pritožbenimi navedbami sodišče druge stopnje ugotavlja,

da tožena stranka pravilno opozarja, da Pravilnik o preventivnih

zdravstvenih pregledih delavcev ob razporeditvi tožnika dne

1.3.2001 še ni veljal in je za presojo spora kvečjemu potrebno

upoštevati prej veljavni Pravilnik o načinu in postopku za

opravljanje preventivnih zdravstvenih pregledov delavcev (Ur. l.

SRS, št. 33/71). To dejstvo pa v ničemer ne vpliva na ugotovitve

sodišča prve stopnje, da pri spremembi tožnikovega delovnega

razmerja ni šlo za vsebinsko spremembo dela, pač pa za formalno

spremembo delodajalca. Po 3. odst. 60. čl. Zakona o pokojninskem

in invalidskem zavarovanju (Ur. l. RS št. 106/99 - 72/05 -

ZPIZ-1) se kot svoj poklic šteje delo na delovnem mestu, na

katero je zavarovanec razporejen in vsa dela, ki ustrezajo

zavarovančevim telesnim in duševnim zmožnostim, za katera ima

ustrezno strokovno izobrazbo, dodatno usposobljenost in delovne

izkušnje, ki se zahtevajo za določena dela, skladno z zakoni ali

kolektivnimi pogodbami. Sodišče prve stopnje je pravilno

ugotovilo, da je šlo pri spremembi v tožnikovi zaposlitvi le za

formalno spremembo delodajalca, dejansko pa je tožnik, tudi

upoštevajoč opise delovnega mesta, opravljal delo z enako

vsebino. Z zaslišanjem tožnika in direktorja delodajalca M. J.

je ugotovilo, da je po razporeditvi opravljal lažja dela. Enak

zaključek je mogoče sprejeti na podlagi primerjave opisov

delovnega mesta pred nastankom invalidnosti. Zmožnosti za delo ob

razporeditvi delodajalec ni bil dolžan ugotavljati. V smislu 4.

čl. omenjenega pravilnika bi moral tožnika poslati na preventivni

zdravstveni pregled ob razporeditvi na delovno mesto skladiščnika

v A. d.o.o. le v primeru, če bi bilo to delovno mesto za zdravje

in življenje nevarnejše od prejšnjega, ali če bi bila na novem

delovnem mestu izkazana večja psihofizična obremenitev delavca in

bi se zaradi tega zahtevala večja zbranost, razvitejši refleksi

in fizična odpornost ter bi bile te okoliščine pogoj za varno

opravljanje dela. Iz opisa delovnih mest to ne izhaja, poleg tega

pa se sklep direktorja z dne 28.2.2001 glasi na razporeditev na

delovno mesto skladiščnika, brez kakršnihkoli podrobnejših

opisov, čeprav je tožnik v družbi A. J. d.o.o. opravljal delo

skladiščnika I od 1.6.1997, v družbi A. d.o.o. pa delo

skladiščnika rezervnih delov - prodajalca rezervnih delov. Naziv

"skladiščnik" je pomenil delo po obeh opisih.

Splošna kolektivna pogodba za gospodarske dejavnosti (Ur. l. RS,

št. 40/97 s spremembami) je v 2. alinei 1. odst. 15. čl.

določila, da je delavec lahko prevzet na delo k drugemu

delodajalcu, med ostalim pod pogojem, da drugi delodajalec vse

prevzete delavce zaposli na delovnih mestih, ki ustrezajo

strokovni izobrazbi, znanju in zmožnostim prevzetih delavcev.

Smiselno enaka je določba 41. čl. Kolektivne pogodbe med delavci

in družbami drobnega gospodarstva (Ur. l. RS št. 6/2000).

Razporeditev in sklenitev delovnega razmerja na delovnem mestu

skladiščnika v družbi A. d.o.o. torej za tožnika pomeni, da je

moral izpolnjevati pogoj enakih zmožnosti, kot so se zahtevale za

delo skladiščnika I, ki ga je pred tem opravljal v družbi Avto

Jarc d.o.o.. Ker gre za enako delo, je potrebno tožnikovo

delazmožnost ocenjevati tudi glede na opis dela skladiščnika I v

družbi A. J., z razporeditvijo namreč ni prišlo do nobene

spremembe glede definicije svojega poklica, kot jo določa 3.

V postopku pri toženi stranki bo torej potrebno ugotoviti, ali je

pri tožniku prišlo do sprememb v zdravstvenem stanju, ki jih ni

mogoče odpraviti z zdravljenjem ali ukrepi medicinske

rehabilitacije in s tem za manjšo možnost za zagotovitev oz.

ohranitev delovnega mesta ali za poklicno napredovanje že v času

dela skladiščnika I od 1.6.1997 dalje v družbi A. J. d.o.o. in na

tej podlagi tudi ugotoviti, ali tožnik izpolnjuje pogoje za

priznanje pravic iz invalidskega zavarovanja. Ker dejansko stanje

pri toženi stranki v predsodnem postopku ni bilo pravilno in

popolno ugotovljeno, pri čemer je bilo v celoti zanemarjeno

ugotavljanje morebitne invalidnosti, nastale na enakem delovnem

mestu pred 1.3.2001, je sodišče prve stopnje pravilno presodilo,

da bi bilo ugotavljanje dejanskega stanja pred sodiščem

dolgotrajno oz. povezano z nesorazmernimi težavami in toženi

stranki naložilo, da v ponovljenem postopku ugotovi morebitno

invalidnost oz. preostalo delovno zmožnost ter izpolnjevanje

pogojev za priznanje pravic iz tega naslova.

ZUP člen 87, 88, 88/1, 87, 88, 88/1. ZPIZ-1 člen 12, 249, 252, 252, 249, 12. ZDSS-1 člen 72, 72/1, 72, 72/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.