VDS sodba Pdp 831/2005
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2006-05-12

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

novi ZDR - redna odpoved - pisno opozorilo

Obvestilo, v katerem delodajalec delavca obvešča o kršitvah

pogodbenih obveznosti, zaradi katerih ga vabi na zagovor, ne

predstavlja pisnega opozorila na izpolnjevanje obveznosti in

možnost odpovedi PZ v primeru ponovne kršitve po 1. odstavku 83.

člena ZDR. Ker delavcu pred podano odpovedjo PZ iz krivdnega

razloga navedeno obvestilo po 1. odstavku 83. člena ni bilo dano,

je redna odpoved PZ iz krivdnega razloga nezakonita.

Pritožbi se ugodi in se sodba sodišča prve stopnje spremeni tako,

"1. Odločba z dne 23.9.2004 o redni odpovedi pogodbe o zaposlitvi

zaradi razloga nesposobnosti in krivdnega razloga je nezakonita

2. Tožena stranka je dolžna tožniku za čas od 25.10.2004 do

5.1.2005 priznati vse pravice iz delovnega razmerja sklenjenega

17.5.2004, za čas od 25.10.2004, v obsegu, ki ga določa KPGD in

ZDR, vključno z neto plačo od katere je dolžna odvesti vse

potrebne davke in prispevke pristojnim institucijam.

3. Tožena stranka je dolžna tožniku povrniti stroške postopka v

višini 168.300,00 SIT z zakonitimi zamudnimi obrestmi od dneva

izdaje sodbe do plačila, v 8 dneh, da ne bo izvršbe."

Tožena stranka je dolžna povrniti tožniku stroške pritožbenega

Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo zavrnilo tožbeni

zahtevek za ugotovitev nezakonitosti redne odpovedi pogodbe o

zaposlitvi iz razloga nesposobnosti in krivdnega razloga (1/1.

točka izreka). Posledično navedenemu je zavrnilo tudi zahtevek za

priznanje pravic iz delovnega razmerja za čas od 25.10.2004 do

5.1.2005 in od 25.10.2004 dalje, v obsegu, ki ga določa KPGD in

ZDR, vključno z neto plačo z odvodom predpisanih davkov in

prispevkov (1/2. točka izreka). Odločilo je, da pravdni stranki

krijeta svoje stroške postopka (2. točka izreka).

Tožnik je zoper navedeno sodbo vložil pravočaso pritožbo zaradi

bistvenih kršitev določb pravdnega postopka, zmotne in nepopolne

ugotovitve dejanskega stanja ter zmotne uporabe materialnega

prava po določilih 338. člena ZPP in predlagal, da pritožbeno

sodišče pritožbi ugodi in izpodbijano sodbo sodišča prve stopnje

razveljavi ter zadevo vrne v ponovno sojenje. Navajal je, da je

sodišče prve stopnje ravnalo napačno, ko ni dovolilo zaslišanja

prič, ki jih je tožnik predlagal, posledično navedenemu pa je

napačno zaključilo, da v danem primeru obstojijo resni in

utemeljeni razlogi za redno odpoved pogodbe o zaposlitvi iz

krivdnega razloga. Tožnik naj bi direktorja tožene stranke

verbalno žalil in s tem grobo kršil pogodbene obveznosti in druge

obveznosti iz delovnega razmerja. Zaradi navedenega je sodišče

prve stopnje napačno ugotovilo, da obstoji razlog za odpoved

pogodbe o zaposlitvi. Delavci so na sestanku izražali samo svoje

mnenje in pomisleke glede samega delovnega procesa ter izvajanja

pravic iz delovnega razmerja. Tako ni pravilno, da se že za vsako

najmanjšo napako, ki jo delavec eventuelno naredi poda odpoved

pogodbe o zaposlitvi. Za odločitev v predmetni zadevi bi moralo

sodišče upoštevati tudi 45. člen ZDR, ki varuje dostojanstvo

delavca. Delodajalec je namreč dolžan zagotoviti takšno delovno

okolje, v katerem ne bo zastrašujočih, sovražnih ali ponižujočih

delovnih odnosov. Delavec se je pač boril za svoje pravice iz

delovnega razmerja. Tožnik je priglasil tudi pritožbene stroške

Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijano sodbo sodišča prve

stopnje v mejah uveljavljanih pritožbenih razlogov, pri čemer je

po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb pravdnega

postopka iz 2. odst. 350. člena Zakona o pravdnem postopku (Ur.l.

RS št. 26/99 - 2/2004 - ZPP) in na pravilno uporabo materialnega

prava. Pri navedenem preizkusu je ugotovilo, da sodišče prve

stopnje zatrjevanih bistvenih kršitev ni storilo in je pravilno

in popolno ugotovilo dejansko stanje ter pri tem zmotno uporabilo

Iz izvedenega dokaznega postopka izhaja, da je tožena stranka

tožniku podala redno odpoved pogodbe o zaposlitvi iz razloga

nesposobnosti in iz krivdnega razloga. Ob navedenem je sodišče

prve stopnje ugotovilo, da tožniku razlog nesposobnosti, ki bi

opravičeval odpoved pogodbe o zaposlitvi iz tega razloga ni bil

dokazan, saj je bil tožnikov izmet kosov pri tiskanju plastenk

povsem primerljiv z drugimi delavci, ki so opravljali enako delo

(B., T., B.). Tako tožniku ni bilo mogoče očitati nekvalitetnega

dela, saj je do določenega izmeta prihajalo pri vseh delavcih. Ob

navedenem pa je sodišče prve stopnje ugotovilo, da je tožnik

kršil pogodbene obveznosti s tem, ko se je neprimerno in nesramno

obnašal, žalil toženo stranko (delodajalca), tako da ga je imel

za lopova in nesposobneža, mu očital nesposobnost in slabo

ravnanje z delavci. Prav tako je samovoljno zapuščal delovno

mesto zaradi kajenja, brez da bi si našel nadomestilo pri stroju,

zaradi česar je prihajalo do zastojev v proizvodnji na tem

stroju. Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da nevedene tožnikove

kršitve predstavljajo razlog, ki onemogoča nadaljevanje delovnega

razmerja in ker je bilo razmerje med delavcem in delodajalcem

tako porušeno, ni bilo pogojev za uspešno nadaljevanje takšnega

V nadaljevanju je sodišče prve stopnje tudi pravilno ugotovilo,

da tožena stranka tožnika pred redno odpovedjo pogodbe o

zaposlitvi iz krivdnega razloga ni pisno opozorila na

izpolnjevanje obveznosti in možnost odpovedi v primeru ponovne

kršitve, kot to določa 1. odst. 83. člena Zakona o delovnih

razmerjih (ZDR - Ur.l. RS št. 42/2002). Povsem pravilno je tudi

stališče sodišča prve stopnje, da obvestilo z dne 14.9.2004, ki

je hkrati vabilo na zagovor, ne izpolnjuje pogojev po citirani

odločbi, ker je tožena stranka za iste kršitve redno odpovedala

pogodbo o zaposlitvi iz krivdnega razloga. Sodišče prve stopnje

je tudi pravilno ugotovilo, da je tožena stranka tožniku skladno

z 2. odst. 83. člena ZDR omogočila zagovor, a se je zagovoru sam

odpovedal. V nadaljevanju pa je sodišče prve stopnje zmotno

uporabilo materialno pravo in štelo, da sama opustitev pisnega

obvestila po 1. odst. 83. člena ZDR ne predstavlja takšne

kršitve, zaradi katere bi bila nezakonita redna odpoved pogodbe o

Pritožbeno sodišče se z navedenim pravnim stališčem ne strinja in

pojasnjuje, da 1. odst. 83. člena ZDR izrecno določa, da mora

delodajalec pred redno odpovedjo pogodbe o zaposlitvi iz

krivdnega razloga pisno opozoriti delavca na izpolnjevanje

obveznosti in možnost odpovedi v primeru ponovne kršitve.

Navedena dikcija nedvomno pomeni, da gre za predhodno obvestilo,

s katerim delodajalec delavca predhodno seznanja, da je njegovo

ravnanje štel kot kršitev delovnih obveznosti in da v primeru

ponovne kršitve obstaja možnost odpovedi. Takšno pisno opozorilo

je torej opredeljeno kot pogoj za (kasnejšo) zakonito podajo

redne odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz krivdnega razloga, v

kolikor bo delavec ponavljal kršitve. Pritožbeno sodišče

ocenjuje, da opustitev pisnega opozorila po 1. odst. 83. člena

ZDR predstavlja takšno kršitev, zaradi katere je redna odpoved

pogodbe o zaposlitvi iz krivdnega razloga nezakonita. Redna

odpoved pogodbe o zaposlitvi iz krivdnega razloga (3. točka 1.

odst. 88. člena ZDR) in izredna odpoved delodajalca (111. člen

ZDR) se razlikujeta prav v tem, da mora pred redno odpovedjo

pogodbe o zaposlitvi iz krivdnega razloga delodajalec pisno

opozoriti delavca na izpolnjevanje obveznosti in možnost odpovedi

v primeru ponovne kršitve, takšnega pogoja pa zakonodajalec pri

izredni odpovedi iz krivdnega razloga ni predpisal. Razlikovanje

glede predhodnega opozorila je tudi povsem logično, saj gre pri

redni odpovedi iz krivdnega razloga za takšne kršitve, ki so po

oceni samega delodajalca lažje kršitve v primerjavi s kršitvami

pogodbenih ali drugih obveznosti pri izredni odpovedi iz

krivdnega razloga, ko delodajalec lahko takoj izredno odpove

pogodbo o zaposlitvi. Odločitev o tem kakšno odpoved (redno ali

izredno) bo delodajalec delavcu podal je njegova, sodišče pa pri

tem presoja zakonitost podane odpovedi. Ker tožena stranka

tožnika ni predhodno pisno opozorila na izpolnjevanje obveznosti

in na možnost odpovedi v primeru ponovne kršitve skladno z

določilom 1. odst. 83. člena ZDR, je njena redna odpoved pogodbe

o zaposlitvi iz krivdnega razloga nezakonita. Takšno pravno

stališče je zavzelo tudi Vrhovno sodišče RS v zadevi VIII Ips

Zaradi zmotne uporabe materialnega prava je pritožbeno sodišče

pritožbi tožnika ugodilo in izpodbijano sodbo sodišča prve

stopnje spremenilo tako, da je tožnikovemu tožbenemu zahtevku, s

katerim je uveljavljal nezakonitost izdane redne odpovedi pogodbe

o zaposlitvi iz razloga nesposobnosti in krivdnega razloga ter

posledično iz navedenega izhajajoče pravice iz delovnega razmerja

ugodilo in mu priznalo tudi stroške postoka pred sodiščem prve

Pritožbeno sodišče na ostale pritožbene ugovore tožnika ne

odgovarja, saj so po oceni pritožbenega sodišča za rešitev zadeve

Odločitev o pravdnih stroških temelji na določilu 154. člena ZPP

v povezavi s 155. členom ZPP, tako da je tožena stranka dolžna

tožniku povrniti stroške postopka iz razloga, ker je v pravdi

uspel in sicer tiste, ki so bili za pravdo potrebni. Pritožbeno

sodišče je tožniku priznalo 300 točk za tožbo, 950 točk za dve

glavni obravnavi in za trajanje obravnav ter 2% administrativnih

stroškov, kar skupaj znaša 1.275 točk. Sodišče je tožniku

priznalo tudi 20% DDV. Ob upoštevanju Odvetniške tarife v višini

110,00 SIT (Ur.l. RS št. 67/03) je tako tožena stranka dolžna

tožniku povrniti pravdne stroške v višini 168.300,00 SIT skupaj z

zakonitimi zamudnimi obrestmi od izdaje prvostopne sodbe dalje do

Tožnik je uspel v pritožbenem postopku. Zato mu je tožena stranka

dolžna povrniti pritožbene stroške postopka v višini skupaj 382

točk in 20% DDV, kar ob upoštevanju Odvetniške tarife v višini

110,00 SIT znaša skupaj 50.424,00 SIT. Odločitev o pritožbenih

stroških postopka temelji na 1. odst. 165. člena ZPP v povezavi s

ZDR člen 83,  83/1,  88,  88/1,  88/1-3,  83,  83/1,  88,  88/1,  88/1-3.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.