VDS sodba Pdp 302/2006
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2006-03-10

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

ZRTVS-1 je podnormiran glede postopka, po katerem zaposleni v

javnem zavodu RTV Slovenija izmed sebe volijo člane v programski

in nadzorni svet. Čeprav 1. odstavek 1. člena ZSDU glede pravice

do kolektivnega sodelovanja pri upravljanju v zavodih napotuje na

drug zakon, tudi drugi zakoni ali podzakonski akti tega ne

urejajo (npr. ZZ ali KP za kulturne dejavnosti). KLjub temu,

programski svet RTV Slovenije nima enake funkcije in pristojnosti

kot svet delavcev, sodelovanje delavcev v programskem svetu

predstavlja kolektivno uresničavanje pravice do sodelovanja

delavcev pri upravljanju, zato je glede na to, da ni

predpisov glede volitve članov programskega sveta,

najprimerneje in najustrezneje uporabiti določbe, ki se

nanašajo na volitve v svet delavcev po ZSDU.

V sporu glede volitev članov programskega sveta je pravilno

kot nasprotna udeleženka navedena Volilna komisija RTV

Slovenija, saj je glede na to, da je vodila volitve, nosilka

Spor glede pravilnosti in zakonitosti volitev članov

programskega sveta skladno z določbo 6.d. člena ZDSS-1 spada

Pritožbi se delno ugodi in se izpodbijana sodba v 1. točki izreka

"Razveljavijo se volitve zaposlenih v programski svet RTV

Slovenija z dne 9.1.2006 glede volitve člana, ki zastopa kulturno

V preostalem delu se pritožba zavrne in se v nespremenjenem delu

potrdi izpodbijana sodba sodišča prve stopnje.

Predlagatelj krije sam svoje stroške odgovora na pritožbo.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo razveljavilo volitve

predstavnikov zaposlenih v programski svet RTV Slovenija z dne

9.1.2006. Nasprotni udeleženki je naložilo, da predlagatelju

povrne stroške postopka v znesku 137.973,00 SIT z zakonskimi

zamudnimi obrestmi od izdaje sodbe dalje do plačila, v 15 dneh.

Zoper sodbo se pritožuje nasprotna udeleženka, ki pritožbenemu

sodišču smiselno predlaga razveljavitev izpodbijane sodbe in

zavrženje predloga, podrejeno pa razveljavitev sodbe ter vrnitev

zadeve sodišču prve stopnje v novo sojenje. Meni, da se sodišče

pri odločanju v zadevi ne bi smelo opreti na določbo 53. čl.

Zakona o sodelovanju delavcev pri upravljanju (ZSDU, Ur.l. RS št.

42/93, 56/2001), saj v konkretnem sporu ne gre za vprašanje

pravilnosti volitev članov sveta delavcev. Volitve predstavnikov

delavcev v programski svet RTV Slovenija so bile sicer opravljene

na podlagi pravil, ki veljajo za volitve članov sveta delavcev,

lahko pa bi bile opravljene tudi na podlagi pravil nekega drugega

zakona ali podzakonskega akta. Okoliščina, da so bile volitve

opravljene na podlagi ZSDU, sama po sebi ne more vplivati na

določitev sodne ali upravne pristojnosti. Vsaj vprašljivo je, ali

obravnavna zadeva res spada v pristojnost delovnega in socialnega

sodišča. Nasprotna udeleženka tudi ocenjuje, da sodišče ni

zadosti obrazložilo oz. pojasnilo, ali ima sposobnost biti

nosilka pravic in obveznosti v sporu pred delovnim sodiščem,

torej ali ji je sploh mogoče priznati položaj nasprotne

V odgovoru na pritožbo predlagatelj predlaga zavrnitev pritožbe

in potrditev izpodbijane sodbe, uveljavlja pa tudi stroške

odgovora na pritožbo. V zvezi s pristojnostjo delovnega sodišča

se sklicuje na 6.d čl. Zakona o delovnih in socialnih sodiščih

(ZDSS-1, Ur.l. RS št. 2/2004), v povezavi s 17. čl. Zakona o RTV

Slovenija (ZRTVS-1, Ur.l. RS št. 96/2005, 109/2005), iz katerega

izhaja, da so trije predstavniki v programskem svetu predstavniki

delavcev in da zastopajo interese delavcev. Zato gre v konkretnem

sporu za vprašanje sodelovanja delavcev pri upravljanju, kar

posledično pomeni, da je za odločanje pristojno delovno sodišče.

ZRTVS-1 (in ne zakon o zavodih) kot specialni predpis določa tri

oblike sodelovanja delavcev pri upravljanju, in sicer svet

delavcev, predstavnike v programskem svetu in predstavnike v

nadzornem svetu. Neposredno izvolitev predstavnikov delavcev

ureja ZSDU le v primerih volitev v svet delavcev, to pa za

volitve delavcev v programski svet določa tudi ZRTVS-1, torej se

tudi za te volitve lahko uporabljajo določbe o volitvah v svet

delavcev. Ugovori nasprotne udeleženke o uporabi drugega zakona,

ki ureja volitve, so neutemeljene, kar predlagatelj v odgovoru na

pritožbo tudi konkretneje pojasnjuje. Nazadnje tudi navaja, da je

nasprotna udeleženka v tem sporu lahko le volilna komisija. Pri

tem se sklicuje na ustaljeno sodno prakso.

Sodišče druge preizkusi sodbo sodišča prve stopnje v mejah

razlogov, ki so navedeni v pritožbi, pri tem pa pazi po uradni

dolžnosti na nekatere od bistvenih kršitev določb pravdnega

postopka iz 1., 2., 3., 6., 7., 8., 11., 12. in 14. tč. 2. odst.

339. čl. ZPP in na pravilno uporabo materialnega prava (2. odst.

350. čl. ZPP v povezavi z 19. čl. ZDSS-1).

Ob takšnem preizkusu pritožbeno sodišče ne ugotavlja

utemeljenosti pritožbenih razlogov na katere pazi po uradni

dolžnosti, niti razlogov, ki jih nasprotna udeleženka izrecno

Nasprotna udeleženka najprej uveljavlja bistveno kršitev določb

postopka po 4. tč. 2. odst. 339. čl. ZPP, češ da je delovno

sodišče odločilo o tožbenem zahtevku, za kar pa ni pristojno. S

tem v zvezi v pritožbi govori najprej o tem, da gre v sporu celo

za pomanjkanje sodne pristojnosti, kar naj bi pomenilo, da

odločanje o zahtevku sploh ne spada v sodno pristojnost, in kar

bi predstavljalo bistveno kršitev določb postopka po 3. tč. 2.

odst. 339. čl. ZPP. Iz nadaljevanja pritožbe vendarle ne izhaja,

da se sklicuje prav na to bistveno kršitev določb postopka, saj

ne pojasni, da naj bi šlo v konkretni zadevi za spor, ki sploh ne

sodi v sodno pristojnost in govori o stvarni nepristojnosti

delovnega sodišča. Na bistveno kršitev določb postopka po 3. tč.

2. odst. 339. čl. ZPP sicer pritožbeno sodišče pazi že po uradni

dolžnosti, vendar te kršitve ne ugotavlja. Evidentno je, da je v

volilnih postopkih sodno varstvo zagotovljeno.

Neutemeljene so tudi pritožbene navedbe v zvezi z nepristojnostjo

delovnega sodišča v konkretni zadevi. Sodišče prve stopnje je

pravilno izhajalo iz določb ZRTVS-1 o oblikovanju programskega

sveta RTV Slovenija, ki ga sestavlja 29 članov, od katerih je

večina članov imenovana, nekateri pa tudi izvoljeni, pri čemer v

postopkih imenovanj oz. izvolitve sodelujejo različne institucije

oz. zaposleni, kar že samo po sebi (in v pomanjkanju konkretnejše

normativne ureditve v ZRTVS-1) predpostavlja tudi različne

postopke in pristojnosti za uveljavljanje nezakonitosti v zvezi z

imenovanji oz. izvolitvami posameznih članov programskega sveta.

Takšna situacija pa ni nezakonita. Predvideni postopki imenovanja

oz. izvolitev članov programskega sveta so, kot navedeno,

različni in potekajo po različnih pravilih, pred različnimi

V konkretni zadevi je pomembno, da iz 5. alinee 6. odst. 17. čl.

ZRTVS-1 izhaja, da tri člane programskega sveta izvolijo izmed

sebe zaposleni v RTV Slovenija na neposrednih volitvah tako, da

so zastopane informativna dejavnost, kulturno-umetniška dejavnost

in tehnika. Postopek izvolitve teh članov izmed zaposlenih v RTV

Slovenija ni opredeljen v ZRTVS-1, kar lahko štejemo tudi kot

pomanjkljivost zakona. Ne glede na to pa je mogoče v zvezi s

tričlansko zastopanostjo zaposlenih v programskem svetu RTV

Slovenija ugotoviti, da le-ta predstavlja eno od oblik

kolektivnega uresničevanja pravice delavcev do sodelovanja pri

upravljanju, tako kot sodelovanje zaposlenih v RTV Slovenija v

nadzornem svetu (26. čl. ZRTVS-1) in svetu delavcev (25. čl.

ZRTVS-1 le v zvezi s svetom delavcev javnega zavoda RTV Slovenija

natančno določa, da ta svet deluje v skladu z ZSDU razen, kadar

so s tem zakonom in statutom posamezna vprašanja urejena drugače.

Le pri svetu delavcev javnega zavoda RTV Slovenija se torej

ZRTVS-1 neposredno sklicuje na ZSDU, kar pomeni, da tudi volilni

postopki v svet delavcev potekajo neposredno po ZSDU (saj na

drugi strani tudi ZRTVS-1 in statut zavoda o tem nimata posebnih

Kot navedeno pa je ZRTVS-1 podnormiran v zvezi z opredelitvijo

tega, po kakšnem postopku zaposleni v javnem zavodu RTV Slovenija

izmed sebe volijo člane v programski in nadzorni svet. Tudi

nekega drugega zakona, ki bi kolektivno pravico do sodelovanja

pri upravljanju v zavodih določal (in na kar napotuje 1. odst. 1.

čl. ZSDU) ni, saj tudi Zakon o zavodih (ZZ, Ur.l. RS št. 12/91 -

36/2000) ne določa ničesar in v 5. čl. le napotuje na ureditev v

zakonu in kolektivni pogodbi. Tudi Kolektivna pogodba za kulturne

dejavnosti v RS (Ur.l. RS št. 45/94 - 64/2001) ne določa ničesar.

Čeprav programski svet RTV Slovenije nima enake funkcije in

pristojnosti kot svet delavcev, je vendarle potrebno ugotoviti,

da sodelovanje delavcev v programskem svetu predstavlja

kolektivno uresničevanje pravice sodelovanja delavcev pri

upravljanju, zaradi česar je ob izostanku drugih norm za volitve

treh članov izmed zaposlenih v RTV Slovenija (tudi avtonomne

norme tega ne določajo) najustrezneje in najprimerneje uporabiti

določbe, ki se nanašajo na volitve v svet delavcev po ZSDU.

Takšno je očitno tudi tolmačenje nasprotne udeleženke, saj je

tudi sama vodila postopek volitev izmed zaposlenih v skladu z

ZSDU. Prav glede na navedeno je sodišče prve stopnje pravilno

sprejelo svojo pristojnost za odločanje v tem sporu in pri tem

(glede na uporabo ZSDU) izhajalo tudi iz 53. čl. ZSDU, ki določa,

da v primeru bistvenih kršitev postopka volitev, ki so ali bi

lahko vplivale na zakonitost in pravilnost volitev, predlagatelji

in kandidati za člane delavcev lahko zahtevajo v 8 dneh na

pristojnem sodišču razveljavitev volitev. Pristojnost za

odločanje delovnega sodišča v tem sporu je določena v 6.d čl.

ZDSS-1, po katerem je delovno sodišče pristojno za odločanje v

kolektivnem delovnem sporu o sodelovanju delavcev pri

Predlagatelj v tem delovnem sporu je kot nasprotno udeleženko

pravilno navedel Volilno komisijo RTV Slovenija, saj je prav ta

nosilka pravic in obveznosti v konkretnem sporu, glede na to, da

je vodila postopek volitev, spor pa je ravno o tem. Nasprotna

udeleženka v konkretnem sporu glede na naravo tega spora ne more

biti neka druga oseba oz. drug organ, saj v razmerju, o katerem

se v konkretnem sporu odloča, le-ti niso nosilci pravic in

obveznosti. To velja tudi za RTV Slovenija, glede na to, da

Pritožbeno sodišče pa iz razlogov, na katere ob reševanju

pritožbe pazi po uradni dolžnosti, ugotavlja, da je sodišče prve

stopnje delno zmotno uporabilo materialno pravo s tem, ko je

razveljavilo volitve predstavnikov zaposlenih v programski svet

RTV Slovenija v celoti. 53. čl. ZSDU namreč določa, da sodišče

razveljavi volitve le v primeru bistvenih kršitev postopka

volitev, ki so ali bi lahko vplivale na zakonitost in pravilnost

volitev. V konkretni zadevi so bistvene kršitve postopka volitev

(glede na dejstvo, ki ga nasprotna udeleženka v pritožbi ne

izpodbija - da je na volitvah neupravičeno sodeloval pomočnik

generalnega direktorja RTV Slovenija B. B. in da na volitvah ni

mogel sodelovati M. D.) vplivale oz. lahko vplivale le na

zakonitost in pravilnost volitev zaposlenega v RTV Slovenija, ki

zastopa kulturno-umetniško dejavnost. Le v tem segmentu volitev

je prišlo do tega, da je izvoljena kandidatka N. B.-Ž. prejela

410 glasov, drugouvrščeni kandidat M. D. pa 409 glasov, kar

pomeni, da bi le v zvezi s tem ugotovljena kršitev postopka

volitev lahko vplivala na zakonitost in pravilnost volitev. V

ostalih primerih rezultat volitev ni bil tako tesen in tudi

izvedba volitev brez sodelovanja B. B. in ob sodelovanju M.

D. ne bi prinesla drugačnega rezultata, torej ne bi vplivala na

izvolitev T. P. kot zastopnice informativne dejavnosti in T.

Glede na to je pritožbeno sodišče delno poseglo v odločitev

sodišča prve stopnje in v skladu s 358. čl. ZPP delno spremenilo

odločitev sodišča v 1. točki izreka tako, da je razveljavilo le

volitve zaposlenih, ki se nanašajo na člana, ki zastopa

kulturno-umetniško dejavnost. Višji zahtevek (torej zahtevek za

razveljavitev volitev zaposlenih, ki zastopajo tudi informativno

Navedena sprememba ni vplivala na drugačno odločitev o stroških

postopka, saj kljub delni zavrnitvi zahtevka zaradi tega niso

nastali posebni stroški (3. odst. 154. čl. ZPP). Odločitev o

pritožbenih stroških je odpadla, ker jih nasprotna udeleženka ni

priglasila, predlagatelj pa krije sam svoje stroške odgovora na

pritožbo, saj odgovor ni bil potreben in ni pripomogel k

odločitvi pritožbenega sodišča (1. odst. 155. čl. ZPP). Glede

tega tudi ni mogoče upoštevati razlogovanja predlagatelja, da naj

bi mu stroški odgovora na pritožbo pripadali zato, ker je

nasprotna udeleženka za pripravo pritožbe angažirala celo

ZSDU člen 53,  53.  ZDSS-1 člen 6,  6/1-d,  6,  6/1-d.  ZRTVS-1 člen 1,  1/1,  17,  17/6,  17/6-5,  1,  1/1,  17,  17/6,  17/6-5.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.