VDS sodba Pdp 6/2006
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2006-09-07

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

odpoved pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga - kriteriji za določitev presežnih delavcev

Če gre za redno odpoved pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga, delodajalcu ni treba uporabiti kriterijev za določitev delavcev, ki jim bo odpovedana pogodba o zaposlitvi, čeprav gre za delovno mesto, na katerem dela več izvajalcev.

Pritožbi se ugodi in se izpodbijana sodba spremeni tako, da se spremenjena glasi :

"Zavrne se tožbeni zahtevek, ki se glasi :

Redna odpoved pogodbe o zaposlitvi iz poslovnih razlogov z dne 6.12.2004, ki jo je podala tožena stranka tožeči stranki, je nezakonita in se razveljavi.

Ugotovi se, da tožeči stranki delovno razmerje po izteku odpovednega roka ni prenehalo in še traja.

Tožena stranka je dolžna pozvati tožnico nazaj na delo in ji za ves čas, ko ni delala, priznati in poplačati vse pravice iz dela, v 8 dneh pod izvršbo.

Tožena stranka je dolžna povrniti tožeči stranki stroške postopka z zakonskimi zamudnimi obrestmi od izdaje sodbe so plačila, v 8 dneh pod izvršbo."

Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo ugotovilo, da je nezakonita redna odpoved pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga z dne 6.12.2004, da tožnici delovno razmerje pri toženi stranki ni prenehalo, da jo je dolžna tožena stranka pozvati nazaj na delo, ji priznati in plačati vse pravice iz dela in ji povrniti stroške postopka v znesku 118.800,00 SIT z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 6.10.2005 do plačila.

Zoper sodbo se pritožuje tožena stranka iz vseh pritožbenih razlogov. Navaja, da ni odpovedala pogodb o zaposlitvi večjemu številu delavcev, zato izdelava programa ni bila potrebna. Neutemeljena pa je tudi ugotovitev, da razlog za odpoved pogodbe o zaposlitvi ni bil utemeljen. Tožena stranka je zmanjšala število izvajalcev na delovnih mestih, kjer so se naloge podvajale. Znašla se je v kritični situaciji zaradi izgube, zato je bilo treba racionalizirati organizacijo dela. Iz izvedenih dokazov izhaja, da je bil razlog za odpoved resen in utemeljen. Formalnih kriterijev pri izbiri delavcev, ki jim bo odpovedana pogodba o zaposlitvi tožena stranka ni bila dolžna upoštevati, kljub temu pa je uporabila interne kriterije (določena dodatna znanja). Predlaga spremembo izpodbijane sodbe in zavrnitev zahtevka, podredno pa razveljavitev in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijano sodbo v mejah pritožbenih razlogov in razlogov, na katere je treba paziti po uradni dolžnosti in sicer glede bistvenih kršitev določb postopka iz 2. odst. 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS št. 26/99, 96/2002, 2/2004) in glede pravilne uporabe materialnega prava.

Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da je tožena stranka zaradi ekonomskih in organizacijskih razlogov morala zmanjšati število zaposlenih in da ni odpustila večjega števila delavcev. Pri toženi stranki je bilo zaposlenih okrog 400 delavcev. Pogodba o zaposlitvi je bila odpovedana sedemnajstim. Tožnica je bila zaposlena v sektorju veleprodaje v prodajnem servisu Ljubljana kot prodajni referent II. Pred reorganizacijo sta obstajala dva sektorja veleprodaje - sektor živil in sektor neživil, ki sta se z reorganizacijo združila v en sektor. Zato se je potreba po številu zaposlenih zmanjšala. Glede na to, da je bilo na enakem delovnem mestu več izvajalcev, so na odločitev, kateremu delavcu odpovedati pogodbo o zaposlitvi, vplivale naslednje okoliščine : obseg dela, pripravljenost sprejeti dodatne zadolžitve in dodatna znanja. Ker tožnica ni imela dodatnih računalniških znanj, časa za priučitev pa ni bilo, se je tožena stranka odločila, da njej odpove pogodbo o zaposlitvi. Sodišče prve stopnje je na podlagi tako ugotovljenega dejanskega stanja zavzelo stališče, da utemeljenost odpovednega razloga ni izkazana, ker niso pojasnjene konkretne okoliščine, zaradi katerih je tožena stranka izbrala prav tožnico. Ocenilo je, da bi morala tožena stranka dokazati, v čem se je kazala tožničina nepripravljenost za sprejetje novih zadolžitev, kakšen je bil njen odnos do dela in kakšne so njene osebnostne lastnosti, ki so narekovale odpoved PZ.

Stališče sodišča prve stopnje je napačno. Če gre za redno odpoved pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga na podlagi 1. alineje 1. odstavka 88. člena Zakona o delovnih razmerjih (ZDR, Ur. l. RS 42/2002) delodajalcu ni treba uporabiti kriterijev za določitev delavcev, ki jim bo odpovedana pogodba o zaposlitvi. ZDR v 96. členu pripravo programa in uporabo kriterijev določa le v primeru odpovedi večjemu številu delavcev, medtem ko v primeru individualnih odpovedi pogodbe o zaposlitvi delodajalcu tega ne nalaga. Delodajalec pri izbiri delavcev, ki jim bo odpovedal pogodbo o zaposlitvi, sicer lahko uporabi kriterije (zlasti v primeru, če na delovnem mestu, kjer preneha potreba po opravljanju določenega dela pod pogoji iz pogodbe o zaposlitvi, dela več izvajalcev), lahko pa ne uporabi nobenega kriterija. Kot je ugotovilo sodišče prve stopnje, je potreba po opravljanju dela pod pogoji iz pogodbe o zaposlitvi prodajnega referenta II prenehala obstajati zaradi organizacijskih in ekonomskih razlogov. Obstoj teh razlogov je potrdil tudi predsednik sindikata pri toženi stranki D.C.. Ker je bila tožnica ena izmed delavk, ki je imela tako pogodbo o zaposlitvi, ji jo je tožena stranka zakonito odpovedala, ne da bi bila pri tem dolžna uporabiti in dokazovati uporabo kateregakoli kriterija. Odločitev sodišča, ki zavzema obratno stališče, je materialnopravno napačna. Zato je na podlagi 4. točke 358. člena ZPP pritožbeno sodišče pritožbi ugodilo in izpodbijano sodbo spremenilo tako, da je tožbeni zahtevek stroškovno zavrnilo.

ZDR člen 88,  88/1,  88/1-1,  100,  88,  88/1,  88/1-1,  100.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.