VDS sodba Pdp 701/2001
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2003-02-13

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Ker tožena stranka tožniku ni priznala pripadajočega prikrajšanje pri plači in regresu v bruto znesku oziroma skupaj s prispevki in davki, ki jih je za tožnika odvesti pristojnemu zavodu in davčni upravi, je bil izkazan pravni interes tožnika za ugotovitveno tožbo v smislu 181. člena ZPP in s tem pogoji za izdajo izpodbijane ugotovitvene sodbe.

Pritožba se zavrne in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo ugotovilo obstoj obveznosti tožene stranke, da ob izplačilu priznanih terjatev iz naslova prikrajšanja pri plačah in regresu za letni dopust za leto 1994 in 1995 v višini določeni s sklepom o prisilni poravnavi odvede predpisane prispevke in davke ter, da plača tožniku stroške postopka v znesku 38.609,00 SIT, z zakonitimi zamudnimi obrestmi od 14.2.2001. Tožnik pa je dolžan plačati sodno takso za tožbo in sodbo v višini 6.478,00 SIT. Sodišče prve stopnje je odločilo na podlagi modificiranega tožbenega zahtevka na katerega tožena stranka ni odgovorila in v skladu s pravnomočno sodbo v enaki zadevi pod opr.št. Pd 672/97.

Zoper navedeno sodbo se pritožuje tožena stranka zaradi zmotne uporabe materialnega prava ter predlaga, da pritožbeno sodišče ugodi pritožbi in izpodbijano sodbo razveljavi in tožbeni zahtevek zavrže, podrejeno, da jo razveljavi in vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje. Pritožnik zatrjuje, da je tožena stranka kot izplačevalec plače in drugih nadomestil že po zakonu dolžna odvesti prispevke in davke od izplačanih zneskov plač in da zato sodišče ni imelo nobene pravne podlage za svojo sodbo. Tožnik je s pripravljalno vlogo z dne 22.1.2001 po skoraj dveh letih od pravnomočnosti sklepa o prisilni poravnavi modificiral tožbeni zahtevek. Prispevki od priznanih plač in regresov še niso zapadli v plačilo, saj se po navedenem sklepu izplačajo v letu 2003 in takrat bodo tudi znane prispevne stopnje.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje v izpodbijani sodbi pravilno uporabilo materialno pravo in pri tem tudi ni storilo nobene bistvene kršitve določb postopka po 2. odstavku 339. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP - Ur.l. RS št. 26/99 in 96/2002), na katere mora pritožbeno sodišče paziti po uradni dolžnosti ter zato soglaša z izpodbijano sodbo in njenimi razlogi. V zvezi s pritožbenimi trditvami tožene stranke pa pritožbeno sodišče navaja:

Tožena stranka je v odgovoru na prvotno tožbo ugovarjala pripoznavi bruto razlike zneskov iz naslova neizplačnih plač in regresa za letni dopust skupaj z obrestmi. Na modificirano ugotovitveno tožbo tožena stranka ni odgovorila in ni pristopila na glavno obravnavo, zato je sodišče prve stopnje odločilo o tem tožbenem zahtevku na podlagi navedb strank in izvedenih dokazov. Iz podatkov v spisu prvostopnega sodišča opr. št. Pd 672/97 je razvidno, da je sodišče s sodbo ugodilo podrejenemu enakemu tožbenemu zahtevku, v katerem sta bili stranki bivši delavec in tožena stranka. Te sodbe tožena stranka ni izpodbijala, kar kaže na to, da je z njo soglašala. Glede na to in ker tožena stranka tudi tožniku ni priznala pripadajoče prikrajšanje pri plači in regresu v bruto znesku oziroma skupaj s prispevki in davki, ki jih je tožena stranka dolžna za tožnika odvesti pristojnemu zavodu in davčni upravi, je bil nedvomno izkazan pravni interes tožnika v modificirani tožbi v smislu 181. člena ZPP in s tem do izdaje izpodbijane ugotovitvene sodbe. Dejstvo, da predpisi določajo navedeno obveznost delodajalcu to še pomeni, da jo ti tudi pravočasno in v celoti izvršijo. Izpodbijana sodba ni preuranjena glede na zapadlost obveznosti plačila po sklepu o prisilni poravnavi, ki nalaga obveznosti toženi stranki v letu 2003. Sodišče je namreč razsodilo, da se pod pogoji prisilne poravnave odvedejo prispevki in davki po predpisih veljavnih na dan plačila in ne prej, kar pomeni da je spoštovalo sklep o potrditvi prisilne poravnave. Ne glede na to izpodbijana sodba ne bo izvršljiva prej kot z njeno pravnomočnostjo, kar bo v letu 2003.

Na podlagi vsega navedenega pritožbeno sodišče ugotavlja, da zatrjevani pritožbeni razlog ni podan, zato jo je zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijano sodbo sodišča prve stopnje (353. člen ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.