VDS sklep Psp 616/2005
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2005-11-23

Po 63. čl. ZDSS-1, sodišče presoja pravilnost in zakonitost

dokončne odločbe zavoda, zato je obstoj dokončne odločbe

procesna predpostavka za vodenje sodnega postopka.

Ker je po ZZVZZ in Pravilih OZZ ugotovitev in odločitev o začasni

zadržanosti z dela v pristojnosti organov zavoda, ki so dolžni

odločiti o vzroku zadržanosti, njenem pričetku, trajanju in

zaključku, je šele zoper njihove dokončne upravne akte dopusten

sodni spor. Zato je potrebno tožbo za priznanje začasne

zadržanosti z dela v časovno neopredeljenem obdobju, vloženo

neposredno na sodišče, kot nedopustno zavreči.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je s sodbo ugodilo tožbenemu zahtevku

tožnika, odpravilo odločbo tožene stranke z dne 25.2.2005 ter

ugotovilo, da je bil tožnik začasno nezmožen za delo v času od

5.1.2005 do 9.2.2005. S sklepom je zavrglo tožbo v delu, v

katerem je tožnik zahteval ugotovitev začasne nezmožnosti za delo

za ves čas, dokler sodišče ne bo odločilo o zakonitosti odločbe

Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Sklep je

utemeljilo z določbo 63. čl. Zakona o delovnih in socialnih

sodiščih (Ur.l. RS št. 2/2004 in 10/2004 - ZDSS-1), da sodišče

presoja pravilnost in zakonitost dokončne odločbe tožene stranke.

Obstoj dokončne odločbe je torej procesna predpostavka za vodenje

Zoper sklep se je pritožil tožnik in smiselno zatrjeval, da

tožena stranka ne more odločiti o njegovih pravicah na podlagi

nepravnomočne odločbe Zavoda za pokojninsko in invalidsko

zavarovanje. Navedel je, da je začasna nezmožnost za delo

ugotovljena pri njem do 31.7.2005. Ponavlja zahtevo, da se

ugotovi začasna nezmožnost, dokler ne bo odločeno s sodno odločbo

o tožbi zoper odločitve Zavoda za pokojninsko in invalidsko

Po 81. čl. Zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem

zavarovanju (Ur.l. RS št. 9/92 s spremembami - ZZVZZ) v postopkih

za uveljavitev pravic iz zdravstvenega zavarovanja odločajo

zdravniki, ki jih imenuje upravni odbor Zavoda za zdravstveno

zavarovanje. Imenovani zdravnik je pristojen odločiti o začasni

nezmožnosti za delo iz bolezenskih razlogov za delo nad 30 dni in

v vseh drugih primerih, ko je izplačevalec nadomestila plače

obvezno zdravstveno zavarovanje. Imenovani zdravnik odloči tudi o

zahtevi zavarovanca ali delodajalca za presojo ocene izbranega

osebnega zdravnika o začasni nezmožnosti za delo do 30 dni. Na

odločbo imenovanega zdravnika se po 82. čl. ZZVZZ zavarovana

oseba ali delodajalec lahko v treh delovnih dneh od vročitve

odločbe pritožita. Pritožbo obravnava zdravstvena komisija, ki jo

imenuje upravni odbor zavoda. Zavod je pooblaščen, da postopke

uveljavljanja pravic podrobneje uredi s splošnim aktom. Na

podlagi pooblastila je Zavod sprejel Pravila obveznega

zdravstvenega zavarovanja (prečiščeno besedilo, Ur.l. RS št.

30/2003 s spremembami - v nadaljevanju: Pravila OZZ), ki v 1.

odst. 233. čl. določajo, da imenovani zdravnik ali zdravstvena

komisija opredelita začasno zadržanost od dela z datumom njenega

Tožnikova zahteva za ugotovitev začasne nezmožnosti za delo ni

utemeljena že na podlagi postopkovnih določb, kot jih ureja Zakon

o delovnih in socialnih sodiščih in kot je pravilno ugotovilo

sodišče prve stopnje. Po ZZVZZ in Pravilih OZZ je ugotovitev in

odločitev o začasni zadržanosti od dela pristojnost organov

tožene stranke, imenovanega zdravnika in zdravstvene komisije, ki

sta tudi dolžna odločiti o vzroku zadržanosti, njenem pričetku,

trajanju in zaključku, kar izhaja že iz samega pravnega pojma, da

gre za začasno zadržanost. Po 85. čl. ZZVZZ se za postopek, v

katerem se odloča o pravicah iz obveznega zdravstvenega

zavarovanja, uporablja zakon o splošnem upravnem postopku, če ni

drugače določeno, kar pomeni, da se o tožnikovi pravici odloči z

upravnim aktom. Socialni spor je dopusten, le če tožeča stranka

uveljavlja, da je bila prizadeta v svojih pravicah ali pravnih

koristih zaradi dokončnega upravnega akta ali zaradi tega, ker

upravni akt, na zahtevo upravičene osebe, ni bil izdan in ji

vročen v zakonitem roku. O konkretnih obdobjih morebitne začasne

zadržanosti od dela bodo po upravnem postopku odločili organi

tožene stranke in šele zoper njihove dokončne upravne akte je

dopusten spor. Ker tožba za priznanje začasne zadržanosti od dela

v časovno neopredeljenem obdobju neposredno na sodišče ni

dopustna, je sodišče prve stopnje v skladu s 63. čl. ZDSS-1 tožbo

ZZVZZ člen 81, 85, 81, 85. ZDSS-1 člen 63, 63. Pravila obveznega zdravstvenega zavarovanja člen 233, 233.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.