TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VDS sklep Pdp 630/2004
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2004-05-13

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Podjetnika posameznika lahko v sporih v zvezi z njegovo dejavnostjo sodišče oprosti le plačila taks za vloge iz 1. odst. 105a čl. ZPP, če nima sredstev za plačilo takse in jih tudi ne more zagotoviti brez ogrožanja svoje dejavnosti. Te vloge so tožba, nasprotna tožba, tožba, ki vsebuje predlog za izdajo plačilnega naloga, predlog za obnovo postopka, predlog za vrnitev v prejšnje stanje, predlog za zavarovanje dokazov in predlog za poskus poravnave ter vloga, ki vsebuje napoved pritožbe.

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je zavrnilo predlog tožene stranke za oprostitev plačila sodne takse.

V odprtem pritožbenem roku se je zoper zgoraj navedeni sklep pritožila tožena stranka in dodatno predložila priloge o premoženjskem stanju, priglasitveni list o izbrisu iz vpisnika podjetnikov, davčno napoved za leto 2004, odločbo o dohodnini za leto 2002 za toženo stranko in njene družinske člane, odločbo o otroškem dodatku in zadnje tri odrezke pokojnine za družinskega člana. Smiselno predlaga, da pritožbeno sodišče pritožbi ugodi in toženo stranko oprosti plačila sodnih taks.

Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje in ugotovilo, da je sodišče na ugotovljeno dejansko stanje pravilno uporabilo materialno pravo - določbe Zakona o pravdnem postopku (ZPP - Ur. l. RS št. 26/99 -2/2004), ki določajo, kdaj se lahko samostojnega podjetnika posameznika oprosti plačila sodnih taks. Svojo odločitev je sodišče prve stopnje tudi ustrezno obrazložilo in je pritožbeno sodišče ne ponavlja. Glede na pritožbene navedbe pa le še dodaja:

Po zadnji noveli Zakona o pravdnem postopku (ZPP-B - Ur. l. RS št. 2/2004), ki je začela veljati 30. januarja 2004, lahko sodišče oprosti podjetnika posameznika v sporih v zvezi z njegovo dejavnostjo le plačila taks za vloge iz 1. odstavka 105. a člena ZPP, če ta nima sredstev za plačilo takse in jih tudi ne more zagotoviti brez ogrožanja svoje dejavnosti. Glede na navedeno zakonsko določbo se torej lahko podjetnika posameznika oprosti plačila sodnih taks le za taksativno določene vloge in sicer so to tožba, nasprotna tožba, tožba, ki vsebuje predlog za izdajo plačilnega naloga, predlog za obnovo postopka, predlog za vrnitev v prejšnje stanje, predlog za zavarovanje dokazov in predlog za poskus poravnave ter vloga, ki vsebuje napoved pritožbe. Tožena stranka ni v tem individualnem delovnem sporu vložila nobene od zgoraj navedenih vlog, zato ni zakonske podlage, da bi jo lahko sodišče oprostilo plačila sodne takse. Ker zakon v drugih primerih ne dovoljuje oprostitve oziroma odlog plačila sodne takse ali obročno plačilo, sodišče predlogu tožene stranke pravilno ni ugodilo.

Glede na vse navedeno je pritožbeno sodišče pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VDS sklep Pdp 1031/2005
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2005-09-08

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Če tožnik tožbo umakne, mora toženi stranki povrniti stroške

postopka, razen če jo je umaknila takoj, ko je tožena stranka

izpolnila zahtevek (1. odstavek 158. člena ZPP). Ker je v tem sporu

prišlo do sporazumne rešitve spora in ne do izpolnitve zahtevka s

strani tožene stranke, tožnica ob pravilni uporabi citiranega člena

ni upravičeina do povračila stroškov postopka, ki jih je imela do

Pritožbi se ugodi in se izpodbijani sklep v odločitvi o stroških (v

"Stranki sami krijeta vsaka svoje stroške postopka."

Sodišče prve stopnje je s sklepom vzelo umik tožbe na znanje (1. tč.

izreka) in v sporu postopek ustavilo (2. tč. izreka). Glede stroškov

je odločilo, da je toženec dolžan tožnici povrniti stroške postopka v

višini 43.440,00 SIT z zakonskimi zamudnimi obrestmi od dne 9.6.2005

dalje in v roku 15 dni pod izvršbo (3. tč. izreka). Ugotovilo je, da

je prišlo do umika tožbe zaradi sporazumne rešitve spornega razmerja

Toženec se je zoper sklep pravočasno pritožil. Navaja, da sta se

s tožnico dne 31.8.2004 pisno sporazumela o prenehanju delovnega

razmerja. V sporazumu sta uredila medsebojne pravice in

obveznosti in zapisala, da drug drugemu ne dolgujeta ničesar več,

in da bo tožnica odstopila od tožbe, kar mu bo sporočila v roku

treh dni. V nadaljevanju ga je o umiku tožbe obvestil njen

pooblaščenec. Sedaj meni, da ji kot delodajalec ne dolguje

ničesar več. Zato se ne strinja z odločitvijo sodišča, da ji je

dolžan povrniti nastale stroške postopka.

Po ugotovitvi pritožbenega sodišča je iz pritožbe razbrati, da se

toženec ne strinja z odločitvijo o stroških postopka, ki so mu z

izpodbijanim sklepom naloženi v plačilo. Čeprav sodišče prve

stopnje pri takšni odločitvi ni navedlo pravne podlage, je

očitno, da je pri tem izhajalo iz določbe 1. odst. 158. čl. ZPP,

po kateri mora tožeča stranka, ki umakne tožbo, nasprotni stranki

povrniti stroške, razen če jo je umaknila takoj, ko je tožena

stranka izpolnila zahtevek. Po ugotovitvi sodišča prve stopnje

naj bi šlo v zadevi za izpolnitev zahtevka s strani toženca, ki

Vendar je po ugotovitvi pritožbenega sodišča takšna odločitev

zmotna. Iz sklenjenega sporazuma med strankama z dne 31.8.2004 je

razvidno, da je prišlo med strankama do sporazumne ureditve

medsebojnih pravic in obveznosti iz delovnega razmerja, kar

pomeni, da v zadevi ni prišlo do izpolnitve zahtevka s strani

toženca, temveč do sporazumne rešitve spora. Zato v skladu s

pravilno uporabo določbe 158. čl. ZPP tožnica ni upravičena do

povrnitve nastalih stroškov, ki jih je do umika tožbe imela v

Zato je pritožbeno sodišče ugodilo toženčevi pritožbi in v

izpodbijanem delu sklepa (v 3. tč. izreka) spremenilo odločitev o

stroških tako, da vsaka stranka krije svoje stroške postopka na

Odločitev o pritožbenih stroških je odpadla, ker jih toženec v

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VDS sklep Pdp 990/2005
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2005-09-08

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Ker se tožnik ni udeležil poravnalnega naroka, čeprav je bil

opozorjen na posledice izostanka (fikcija umika tožbe) in svoje

odsotnosti ni opravičil, se skladno z 2. odstavkom 28. člena ZDSS-1

šteje, da je tožbo umaknil. Ker ima fikcija umika tožbe enake

posledice kot izjava stranke o umiku tožbe, je tožnik toženi stranki

dolžan povrniti potrebne stroške postopka, saj je skladno z 158.

členom ZPP tožnik, ki umakne tožbo, dolžan povrniti nasprotni stranki

pravdne stroške, razen če tožbo umakne takoj, ko je tožena stranka

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom ustavilo postopek, ker

je štelo, da je tožnik tožbo umaknil in tožniku naložilo, da toženi

stranki povrne stroške postopka v znesku 77.493,20 SIT z zakonskimi

zamudnimi obrestmi od izdaje sklepa do plačila.

Tožnik v laični pritožbi navaja, da se pritožuje zoper "plačilo za

Rudnik Senovo", kar smiselno pomeni, da se pritožuje zoper odločitev

o stroških postopka. V nadaljevanju tožnik podaja svoje mnenje o

izplačilih odpravnin, ki so jih prejeli rudarji in denarju, ki bi ga

Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijani del sklepa v mejah

razlogov, na katere pazi po uradni dolžnosti, to je glede bistvenih

kršitev določb postopka iz 2. odst. 350. člena Zakona o pravdnem

postopku (ZPP, Ur.l. RS št. 26/99, 96/2002, 2/2004) v zvezi s 366.

členom ZPP in glede pravilne uporabe materialnega prava, saj tožnik

razlogov, iz katerih izpodbija sklep o stroških postopka, ne navaja.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje o stroških

odločilo v skladu z določbami ZPP o odmeri stroškov ter priznalo

toženi stranki le tiste stroške, ki so bili za pravdo potrebni (155.

člen ZPP). Odmerilo pa jih je tudi v skladu z veljavno Odvetniško

Če na poravnalni narok ali prvi narok za glavno obravnavo ne pride

tožeča stranka, se šteje, da je umaknila tožbo (fikcija umika). Na to

posledico iz 2. odstavka 28. člena Zakona o delovnih in socialnih

sodiščih (ZDSS-1, Ur.l. RS št. 2/2004) je bil tožnik opozorjen v

vabilu na poravnalni narok in prvi narok za glavno obravnavo v skladu

s 5. odstavkom 28. člena ZDSS-1. Fikcija umika tožbe ima enake

posledice kot izjava stranke o umiku tožbe, zato je sodišče prve

stopnje plačilo stroškov postopka v skladu s 158. členom ZPP pravilno

naložilo v plačilo tožniku. Po 158. členu ZPP mora namreč tožeča

stranka, ki umakne tožbo, povrniti nasprotni stranki pravdne stroške,

razen, če jo je umaknila takoj, ko je tožena stranka izpolnila

Glede na navedeno je pritožbeno sodišče pritožbo tožnika zavrnilo

Do ostalih pritožbenih navedb se pritožbeno sodišče ne opredeljuje,

ker se nanašajo na predmet spora, v katerem je tožba umaknjena in

torej v tej fazi postopka niso več relevantne.

ZPP člen 155,  158,  155,  158.  ZDSS-1 člen 28,  28/2,  28,  28/2,  28,  28/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VDS sodba Psp 683/2005
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2005-10-05

zdravstveno zavarovanje - ortodontsko zdravljenje

Določba 34. člena Pravil obveznega zdravstvenega zavarovanja

(Pravila) določa, da je ortodontsko zdravljenje po 18. letu

starosti dopustno le, če se je pričelo pred dopolnitvijo te

starosti. Po 2. členu Statuta ZZZS je zavod kot nosilec in

izvajalec obveznega zavarovanja pooblaščen, da sprejema

podrobnejše predpise o obveznem zavarovanju ter v sodelovanju z

drugimi institucijami oblikuje in določa program zdravstvenih

storitev v državi. Ureditev, ki jo je zavod uresničil v 34. čl.

Pravil, temelji na zakonskem pooblastilu, zato trditve o

nezakonitosti oz. protiustavnosti ureditve niso utemeljene.

Pritožba se zavrne in se v izpodbijanem delu (tč. 1 in 2 izreka

sodbe) potrdi sodba sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je v izpodbijanem delu sodbe zavrnilo

tožničin tožbeni zahtevek, da se odpravita odločbi Zavoda za

zdravstveno zavarovanje Slovenije, opr. št. 1700-25/2004-DI/5 z

dne 15.12.2004 in Območne enote zavoda, opr. št. 1504-10/2003-MS

z dne 29.12.2003 ter da je tožeča stranka iz naslova obveznega

zdravstvenega zavarovanja upravičena do plačila storitev

ortodontskega zdravljenja v zvezi z neizpadlim mlečnim zobom

("trojka levo zgoraj") in neizraslim stalnim zobom ("trojka levo

zgoraj"), potrebnih po presoji specialista ortodonta, v breme

sredstev tožene stranke in sicer pod enakimi pogoji, kot če bi

bilo ortodontsko zdravljenje začeto pred dopolnjenim 18. letom

starosti tožnice. Dokončno odločbo tožene stranke z dne

15.12.2004 je v 2. tč. izreka potrdilo kot pravilno in zakonito.

Zoper ta del sodbenega izreka se je iz vseh razlogov pritožila

tožeča stranka ter predlagala, da sodišče druge stopnje pritožbi

ugodi, sodbo v izpodbijanem delu spremeni tako, da tožbenemu

zahtevku ugodi, izpodbijani odločbi odpravi in tožeči stranki

prizna pravico do ortodontskega zdravljenja v breme sredstev

zavoda. V pritožbi tožnica trdi, da bi sodišče prve stopnje

moralo ugotoviti, da Pravila obveznega zdravstvenega zavarovanja

v 34. členu, kjer določajo pravice do ortodontskega zdravljenja,

ZZVZZ člen 12, 23, 26, 12, 23, 26. Pravila obveznega zdravstvenega zavarovanja člen 34, 34.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VDS sklep Psp 98/2005
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2005-10-05

pravočasnost tožbe - socialni spor - prepozna tožba

Po 252. členu ZPIZ-1 lahko zavarovanec sodno varstvo uveljavi v

roku 30 dni od vročitve dokončne odločbe. Enak rok je določal

ZDSS v 31. členu. Tožba je pravočasna, če je 30 dan od vročitve

dokončne odločbe, v zvezi s katero se zahteva sodno varstvo,

oddana na pošto kot priporočena pošiljka. V primeru zamude roka

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrglo tožbo

tožnika A. S., vloženo zoper dokončno odločbo tožene stranke št.

4101883 z dne 24.9.2004, ker je ugotovilo, da je bila prepozno

Zoper sklep se je pritožil tožnik in se skliceval na 111. člen

Zakona o pravdnem postopku, po katerem se pri računanju roka,

določenega po dnevih, ne šteje dan vročitve ali sporočitve oz.

dan dogodka, od katerega je treba šteti rok, temveč se vzame za

začetek roka prvi naslednji dan. Dokončna odločba mu je bila

vročena 4.10.2004, 30 dnevni rok za vložitev tožbe dne 4.11.2004,

ko je vložil priporočeno pošiljko, še ni potekel in je tožba

Sodišče prve stopnje je po pravilno ugotovljenem dejanskem stanju

pravilno uporabilo materialno pravo in ni kršilo določb postopka,

na katere na podlagi 2. odst. 350. člena Zakona o pravdnem

postopku (Ur.l. RS, št. 26/99 - 2/2004 - ZPP) pazi sodišče druge

Med strankama dejansko stanje ni sporno. Iz vročilnice, priložene

v upravnem spisu izhaja, da je bila tožniku dokončna odločba, ki

jo izpodbija s tožbo, vročena 4.10.2004. Po 252. členu Zakona o

pokojninskem in invalidskem zavarovanju (Ur.l. RS, št. 106/99 -

72/2005 - ZPIZ-1) lahko sodno varstvo zavarovanec uveljavi v roku

30 dni od vročitve odločbe, izdane na drugi stopnji. Enak rok je

določal v času vložitve tožbe veljavni Zakon o delovnih in

socialnih sodiščih (Ur.l. RS, št. 19/94 - ZDSS) v 31. členu.

Sodišče prve stopnje je ob uporabi 111. člena ZPP pravilno

izračunalo, da se je 30 dnevni rok iztekel na sredo, 3.11.2004.

Da bi se tožba štela za pravočasno bi jo tožnik moral v skladu z

2. odst. 112. člena ZPP navedenega dne oddati na pošto kot

priporočeno pošiljko. Ker iz tožbi priložene kuverte izhaja, in

med strankama ni sporno, da je tožnik tožbo vložil 4.11.2004, je

s tem zamudil rok, predsednica senata pa je v skladu s 1. odst.

274. člena ZPP zaradi prepozno vložene tožbe izdala sklep o

V pritožbi smiselno zatrjevana kršitev postopka in zmotno

ugotovljeno dejansko stanje nista izkazana, sodišče druge stopnje

je zato pritožbo zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep.

ZDSS člen 31, 31. ZPP člen 111, 112, 111, 112. ZPIZ-1 člen 252, 252.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.