VDS sklep Pdp 1446/2006
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2007-05-25

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Za delovna razmerja zaposlenih v javnih agencijah se uporablja ZDR in ne ZJU.

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrglo tožbo na ugotovitev, da je redna odpoved pogodbe o zaposlitvi s ponudbo za sklenitev nove pogodbe o zaposlitvi nezakonita in da se ugotovi, da je odločba tožene stranke z naslovom obvestilo o poteku odpovednega roka redne odpovedi pogodbe o zaposlitvi z dne 8.3.2006 nezakonita in da je tožena stranka dolžna tožniku vzpostaviti delovno razmerje za čas od vključno 15.4.2006 in mu do ponovne reintegracije obračunati vse zapadle plače in ostale prejemke skupaj z zakonitimi zamudnimi obrestmi ter da mu je dolžna povrniti stroške postopka. Odločilo je, da tožena stranka sama krije svoje stroške postopka.

Zoper zgoraj navedeni sklep se v odprtem pritožbenem roku pritožuje tožeča stranka in predlaga, da pritožbeno sodišče pritožbi ugodi in izpodbijano sodbo (pravilno: sklep) razveljavi. Pritožnik meni, da se listina z naslovom redna odpoved pogodbe o zaposlitvi s ponudbo za sklenitev nove pogodbe o zaposlitvi ne more smatrati kot odpoved, ker ji manjka vse, kar bi morala imeti odpoved in vsebuje le stavek o odpovedi pogodbe o zaposlitvi. Zato je odpoved delovnega razmerja in postopek za izvedbo odpovedi nezakonit, saj ni bila vročena po pravilih pravdnega postopka in tožeča stranka tudi ni dobila obvestila o nameravani odpovedi in tudi ne točnih in obrazloženih razlogov za odpoved pogodbe o zaposlitvi. V odpovedi ni opozorila na pravno varstvo in pravice za primer brezposelnosti ter tek odpovednega roka. Nova pogodba o zaposlitvi je tudi nezakonita, kar določa delovno mesto, ki je od njegovega kraja oddaljeno več kot pet ur vožnje dnevno. Če pa je tožniku dejansko pričel teči 45-dnevni odpovedni rok z dne 22.2.2006 zaradi odklonitve sklenitve nove pogodbe o zaposlitvi, pa bi mu tožena stranka morala zaključiti delovno razmerje 8.4.2006 in ne 14.4.2006, kot je to storila.

Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje v okviru pritožbenih razlogov in pri tem pazilo na pravilno uporabo materialnega prava in absolutno bistvene kršitve pravil postopka, kot mu to nalaga določba 2. odstavka 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP - Ur. l. RS, št. 26/99 in naslednji) v zvezi s 366. členom ZPP. Na podlagi navedenega preizkusa je ugotovilo, da je sodišče prve stopnje pravilno ugotovilo dejansko stanje in na ugotovljeno dejansko stanje pravilno uporabilo materialno pravo ter da ni zagrešilo absolutno bistvenih kršitev pravil postopka, na katere pazi pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti.

Pritožbeno sodišče se v celoti strinja z dejanskimi in pravnimi zaključki sodišča prve stopnje, ki se nanašajo na zavrženje tožbe in jih ne ponavlja, glede na pritožbene navedbe v zvezi s to odločitvijo pa le še dodaja:

Zmotno je stališče pritožbe, da odpoved pogodbe o zaposlitvi s ponudbo nove ne predstavlja odpovedi pogodbe o zaposlitvi in zato tožečo stranko ne veže rok iz 3. odstavka 204. člena Zakona o delovnih razmerjih (ZDR - Ur. l. RS, št. 42/2002). Sodišče prve stopnje je pravilno uporabilo navedeno določbo, ko je štelo, da je rok, v katerem bi tožnik moral vložiti tožbo, s katero izpodbija odpoved pogodbe o zaposlitvi, začel teči z dnem vročitve odpovedi pogodbe o zaposlitvi s ponudbo nove in ne šele z dnem, ko je tožnik zvedel, kdaj se mu bo iztekel odpovedni rok. Tožniku je bila vročena redna odpoved pogodbe o zaposlitvi s ponudbo za sklenitev nove pogodbe o zaposlitvi dne 21.2.2006, kar je bilo ugotovljeno tudi v postopku pred sodiščem prve stopnje, saj je tako izpovedal tudi tožnik sam. Na kakšen način je bila navedena odpoved pogodbe o zaposlitvi s ponudbo nove vročena tožniku, sedaj ni več pomembno, saj je ugotovljeno, da je bila le-ta vročena in zato so tudi nastopili pravni učinki, med katere se šteje tudi začetek teka roka, določenega v 3. odstavku 204. člena ZDR. Dejstvo, da je tožnik odklonil sklenitev nove pogodbe o zaposlitvi, ki mu je bila ponujena in mu je vsled tega tožena stranka izdala obvestilo, kdaj se mu bo iztekel odpovedni rok, na tek roka iz 3. odstavka 204. člena ZDR nima nobenega vpliva. Navedeni rok za vložitev tožbe je izključevalni prekluzivni rok, kot pravilno obrazlaga sodišče prve stopnje in je le-to dolžno nanj paziti po uradni dolžnosti. Ker tožnik tožbe ni vložil v zakonsko določenem roku, je pravico za vložitev tožbe izgubil, zaradi česar je sodišče prve stopnje pravilno tožbo zavrglo.

Odpoved pogodbe o zaposlitvi s ponudbo nove ne vsebuje opozoril iz 86. člena ZDR, kot pravilno opozarja pritožba, vendar to na tek prekluzivnega roka nima nobenega vpliva. Tudi izostanek opozorila delavca na pravno varstvo namreč navedenega roka ne more podaljšati.

Glede na vse navedeno je pritožbeno sodišče pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

ZJA člen 1,  1/1,  1,  1/1.  ZJU člen 2,  2/2,  2,  2/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.