VDS sodba Pdp 33/2004
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2005-09-30

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

odpoved pogodbe o zaposlitvi - rok - odpovedni razlog

Zgolj napoved odpovedi naročil še ne predstavlja poslovnega

razloga za redno odpoved PZ, saj je tožena stranka šele z dnem,

ko je prišlo do dejanskega znižanja naročil in upada proizvodnje

tuljav, lahko z gotovostjo analizirala in ocenila nastalo

situacijo ter sprejela ustrezne organizacijske in kadrovske

Šele takrat je nastopil poslovni razlog zaradi katerega je

prišlo do redne odpovedi PZ tožnici, zato je bila ta podana

v okviru subjektivnega 30-dnevnega roka iz 5. odstavka 88.

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijana sodba sodišča prve

Tožeča stranka sama krije svoje stroške pritožbenega

Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo v celoti zavrnilo

tožbeni zahtevek tožeče stranke, ki je zahtevala:

- razveljavitev sklepa o redni odpovedi (pravilno: redne

odpovedi) pogodbe o zaposlitvi št. 27 z dne 31.3.2003,

ugotovitev, da pogodba o zaposlitvi ni prenehala in še vedno

velja, vrnitev na delo k toženi stranki in priznanje vseh

pravic iz pogodbe o zaposlitvi, kot da bi tožeča stranka

- povrnitev stroškov postopka. Sklenilo je, da vsaka stranka

Zoper navedeno sodbo se pritožuje tožeča stranka iz vseh

pritožbenih razlogov, to je zaradi bistvene kršitve določb

pravdnega postopka, zmotne in nepopolne ugotovitve

dejanskega stanja ter zmotne uporabe materialnega prava, s

predlogom, da pritožbeno sodišče izpodbijano sodbo

razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo

sojenje. V pritožbi navaja, da je bil zakonski subjektivni

rok 30 dni za podajo odpovedi iz poslovnega razloga zamujen.

Tožena stranka bi morala podati odpoved najkasneje s 1.

marcem 2003, glede na dopis podjetja EKI d.o.o. z dne

30.1.2003, iz katerega izhaja, da na 40% znižujejo dobave

materiala in glede na dopis družbe za proizvodnjo

industrijske opreme z dne 20.2.2003, da se bodo naročila z

mesecem marcem 2003 drastično znižala. Toženec se je sprva

skliceval le na ti dve obvestili, kasneje, ko je tožnica

opozorila na zamudo roka, pa se je pričel sklicevati na

upadanje prometa v daljšem časovnem obdobju le zato, da bi

zavaroval subjektivni rok. Vprašanje je, zakaj je sodišče

verjelo drugi, spremenjeni izjavi toženca. Tudi trditev

toženca, da je bilo dovolj dela še zaradi naročil iz

prejšnjega leta, ni dovolj, saj je treba upoštevati, da je

toženec pred odpovedjo naročil računal, da z delavci, ki jih

je imel zaposlene, lahko opravi tako tekoča kot prejšnja

naročila. Tožnica je v resnici delala na ročnem spajkanju,

toženec pa je v odpovedi trdil, da se je zmanjšala potreba

po delu v zvezi z opravljanjem dela na strojnem navijanju,

spajkanju in prebiranju plastičnih izdelkov. Sodišče prve

stopnje je mnenja, da je poslovni razlog izkazan, da so bile

zakonske določbe spoštovane in da subjektivni rok za odpoved

pogodbe ni bil prekoračen. Vse navedeno je posledica

dejstva, da je verjelo tožencu. Če bi zaslišalo tudi

predlagane priče v zvezi z grožnjami delavcem, da bodo

"leteli" iz službe, če se bodo včlanili v sindikat, ki jih

je direktor zanikal, bi priče omajale verodostojnost

direktorjevih izjav, kar bi odločilno vplivalo na izid

Pritožbeno sodišče je v skladu z določbo 2. odstavka 350. člena

Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS št. 26/99 - 2/2004)

preizkusilo izpodbijano sodbo v mejah razlogov, ki so navedeni v

pritožbi, ter po uradni dolžnosti glede bistvenih kršitev določb

postopka iz 1., 2., 3., 6., 7., 8., 11., 12. in 14. točke 2.

odstavka 339.člena ZPP ter glede pravilne uporabe materialnega

prava. Pri preizkusu sodbe je ugotovilo, da v postopku pred

prvostopenjskim sodiščem ni bilo absolutnih bistvenih kršitev

določb postopka. Sodišče prve stopnje je pravilno in popolno

ugotovilo dejansko stanje glede vseh odločilnih dejstev in

utemeljeno zavrnilo dodatne dokazne predloge tožnice, saj so bila

z izvedenimi dokazi razjasnjena vse relevantna dejstva. Sprejelo

je materialnopravno pravilno odločitev. Pritožbeno sodišče se

strinja z razlogi izpodbijane sodbe, v zvezi s pritožbenimi

Sodišče prve stopnje je pravilno ugotovilo, da je v primeru

tožnice, ki je bila zaposlena pri toženi stranki za določen

čas na podlagi pogodbe o zaposlitvi, sklenjene za čas od

1.12.2002 do 1.12.2003, dokazan obstoj poslovnega razloga za

redno odpoved pogodbe o zaposlitvi delavcu s strani

delodajalca v smislu 1. alinee 1. odstavka 88. člena Zakona

o delovnih razmerjih (Ur. l. RS št. 42/2002 - ZDR), ki med

odpovednimi razlogi določa prenehaje potreb po opravljanju

določenega dela, pod pogoji iz pogodbe o zaposlitvi, zaradi

ekonomskih, organizacijskih, tehnoloških, strukturnih ali

podobnih razlogov na strani delodajalca (poslovni razlog).

To ugotovitev potrjujejo izvedeni dokazi. Tožena stranka je

dokazala, da je prišlo do zmanjšanja naročil in zato do

upada proizvodnje tuljav, zato se je obseg dela zmanjšal, in

je prenehala potreba po delu tožnice, ki je opravljala delo

Pritožbene navedbe, da naj bi bil subjektivni prekluzivni

rok za podajo odpovedi, ki jo mora delodajalec v skladu s 5.

odstavkom 88. člena ZDR podati v 30 dneh od seznanitve z

razlogi za redno odpoved (in najkasneje v šestih mesecih od

nastanka razloga), prekoračen, niso utemeljene. Res je

sicer, da sta družbi EKI d.o.o. in Metalflex d.o.o. dne

30.1.2003 ter 20.2.2003 obvestili toženo stranko o znižanju

naročil, vendar pa je sodišče prve stopnje pravilno

presodilo, da zgolj napoved odpovedi naročil še ne

predstavlja poslovnega razloga. Tožena stranka je šele z

dnem, ko je prišlo do dejanskega znižanja naročil in upada

proizvodnje tuljav, lahko z gotovostjo analizirala in

ocenila nastalo situacijo ter sprejela ustrezne

organizacijske in kadrovske odločitve. Pritožbeno sodišče ne

vidi nobenega utemeljenega razloga, zaradi katerega bi

dvomilo v verodostojnost izpovedi zakonitega zastopnika

tožene stranke, ki je med drugim tudi povedal, da je bilo v

času, ko je tožena stranka prejela obvestilo o napovedi

zmanjšanja naročil, še vedno dovolj dela v zvezi z naročili

iz preteklega leta, do zmanjšanja proizvodnje pa je prišlo

šele v marcu. Šele takrat je nastopil poslovni razlog,

zaradi katerega je prišlo do redne odpovedi pogodbe o

zaposlitvi tožnici, zato je pravilna ugotovitev sodišča prve

stopnje, da je bila redna odpoved pogodbe o zaposlitvi z

dnem 31.3.2003 podana v okviru subjektivnega 30-dnevnega

Sodišče prve stopnje je na podlagi izvedenih dokazov

pravilno ugotovilo, da je poslovni razlog resen in utemeljen

ter da onemogoča nadaljevanje delovnega razmerja med

delavcem in delodajalcem. Preverilo pa je tudi, ali je

tožena stranka izpolnila svoje obveznosti iz 3. odstavka 88.

člena ZDR ter ugotovilo, da delodajalec ni našel možnosti za

zaposlitev tožnice pod spremenjenimi pogoji, na drugih

delih oz. možnosti za njeno dokvalifikacijo ali

prekvalifikacijo. Zato je redna odpoved pogodbe o zaposlitvi

iz poslovnega razloga zakonita. Odpoved pogodbe o zaposlitvi

tožnici je bila podana iz poslovnega razloga, to je zaradi

zmanjšanja naročil, upada proizvodnje tuljav oz. bistvenega

zmanjšanja obsega dela, kar potrjujejo izvedeni dokazi -

poleg izpovedi zakonitega zastopnika tožene stranke tudi

listinski dokazi. Zato sodišče prve stopnje ni imelo

razloga, da bi izvajalo dodatne dokaze z zaslišanjem prič v

zvezi s sindikalno aktivnostjo delavcev, saj je pravilno

zaključilo, da ob dokazanem poslovnem razlogu ni mogoče

slediti trditvam tožnice, da naj bi ji tožena stranka

pogodbo o zaposlitvi odpovedala zaradi sodelovanja pri

ustanavljanju sindikata v podjetju. Zato so tudi pritožbene

Ker niso podani niti uveljavljani pritožbeni razlogi niti

pritožbeni razlogi, na katere mora pritožbeno sodišče paziti

po uradni dolžnosti, je pritožbeno sodišče v skladu s 353.

členom ZPP pritožbo zavrnilo kot netemeljeno in potrdilo

ZDR člen 88,  88/1,  88/1-1,  88/5,  88,  88/1,  88/1-1,  88/5.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.