VDS sklep R 13/2004
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2004-07-07

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

stvarna pristojnost - nadomestilo plače - nesreča pri delu

Za odločanje o višini nadomestila plače za čas nezmožnosti

za delo (in posledično za odločanje, ali je nezmožnost

posledica nesreče pri delu ali ne), je pristojno delovno

sodišče, saj gre za spor o premoženjski pravici med delavcem

in delodajalcem. Za socialni spor bi šlo, če bi delavec

tožil Zavod za zdravstveno varstvo glede pravice in višine

nadomestila plače za čas začasne nezmožnosti za delo.

Za odločanje glede zahtevka za izplačilo razlik v nadomestilu plače s

pp za čas začasne nezmožnosti za delo je stvarno in krajevno

pristojno Delovno sodišče v Kopru, oddelek v Novi Gorici.

Tožnik je dne 12.6.2001 vložil po pooblaščenem odvetniku tožbo pri Delovnem sodišču v Kopru, Oddelek v Novi Gorici zoper toženca Kmetijsko zadrugo ..., z.o.o., svojega delodajalca. V njej navaja, da se je kot njegov delavec in v okviru svojih delovnih obveznosti dne 15.9.1999 poškodoval. Ko je prejel obračun plače (pravilno: nadomestila plače) za mesec september 1999 je ugotovil, da je bilo le-to obračunano tako, kot da bi doživel poškodbo izven dela. Tudi za meseca oktober in november je delodajalec obračunal nadomestilo plače v taki višini. Navaja, da je v okviru svojih delovnih obveznosti dne 15.9.1999 prevzemal bika pri E.K.. Pri nalaganju bika na tovornjak ga je bik poškodoval in gre zaradi vsega že navedenega lahko samo za poškodbo pri delu, toženec pa je štel, da je poškodba nastala izven dela in mu v taki višini obračunal tudi nadomestilo plače za čas začasne nezmožnosti za delo. Toženec zatrjuje, da je šlo za poškodbo izven dela, s tem pa mu onemogoča ureditev odškodnine pri zavarovalnici, kjer ima urejeno nezgodno zavarovanje pri opravljanju rednega poklica. Ker za nesrečo toženec odgovarja objektivno, te odgovornosti pa nima zavarovanec, je tožnik za posledice poškodbe upravičen zahtevati odškodnino. Predlaga, da sodišče tožencu naloži izplačilo premalo izplačane bruto plače (pravilno: nadomestila plače za čas začasne zadržanosti od dela) v znesku 65.400,88 SIT z zakonitimi zamudnimi obrestmi od vsakokratnega mesečnega neto zneska od 15. dne v mesecu za posamezni znesek do plačila, pri čemer je toženec od tega zneska dolžan obračunati in plačati ustrezne prispevke. Zahteva tudi odškodnino za nepremoženjsko škodo v znesku SIT 3.000.000,00 z zakonitimi zamudnimi obrestmi od vložitve tožbe dalje. Delovno sodišče v Kopru, Oddelek v Novi Gorici se je s sklepom, št. Pd 65/2001 z dne 2.7.2001 izreklo za stvarno nepristojno za odločanje v tem sporu ter nadalje odločilo, da se po pravnomočnosti sklepa zadeva odstopi v reševanje stvarno pristojnemu Delovnemu in socialnemu sodišču v Ljubljani (glede zahtevka po izplačilu razlik v nadomestilu plače) ter Okrožnemu sodišču v Novi Gorici (glede zahtevka po izplačilu nepremoženjske škode za poškodbo pri delu). Sklep je glede zahtevka po izplačilu razlik v nadomestilu plače obrazložilo zgolj s tem, da je po določbi 2. točke 5. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (ZDSS, Ur.l. RS št. 19/94) v sporih o pravicah iz zdravstvenega zavarovanja pristojno socialno sodišče. Delovno in socialno sodišče v Ljubljani kot socialno sodišče pristojnosti ni sprejelo in je sprožilo spor o pristojnosti po določbah 1. odst. 25. člena Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS št. 26/99-2/2004). Sodišče v predlogu, št. Ps 1091/2001, z dne 23.4.2004, ki ga je Višje delovno in socialno sodišče prejelo dne 13.5.2004, navaja, da glede na navedbe v tožbi in glede na postavljeni tožbeni zahtevek ugotavlja, da gre za individualni delovni spor iz 2. točke, 4. člena ZDSS, saj gre za spor o višini in izplačilu nadomestila plače. Iz odstopljenega mu dela tožbe ne izhaja, da gre za spor iz zdravstvenega zavarovanja, saj tožnik ne zahteva odločitev o vzroku njegove začasne nezmožnosti za delo, niti ne uveljavlja zahtevka proti Zavodu za zdravstveno zavarovanje Slovenije. Od svojega delodajalca zahteva razliko v plači (pravilno: v nadomestilu plače za čas začasne nezmožnosti za delo), zaradi česar je po mnenju socialnega sodišča za odločanje v tem sporu pristojno Delovno sodišče v Kopru, Oddelek v Novi Gorici. Za odločanje glede zahtevka za izplačilo razlik v nadomestilu plače za čas začasne nezmožnosti za delo je stvarno pristojno Delovno sodišče v Kopru, Oddelek v Novi Gorici, ki je tudi krajevno pristojno. Po določbi 1. alinee, 2. točke, 1. odst. 5. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (Ur.l. RS št. 19/94) je socialno sodišče pristojno odločati o sporih o pravici do in iz zdravstvenega zavarovanja. Po določbah 30. člena v zvezi z 31. členom ZDSS se sme tožba v teh sporih vložiti zoper dokončno odločbo pristojnega organa in sicer v 30 dneh od vročitve le-te. Zakon o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju (Ur.l. RS št. 9/92 in nadaljnje spremembe) v določbah 29. člena določa, kdaj gre zavarovancem nadomestilo za čas začasne nezmožnosti za delo v breme Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije ter da odloča o tej pravici navedeni zavod v svojem postopku (84. člen). Nadomestilo plače med začasno zadržanostjo z dela je sicer res pravica iz obveznega zdravstvenega zavarovanja, vendar gre glede na navedene določbe obeh zakonov za stvarno pristojnost socialnega sodišča le v primerih, ko je spor med zavarovancem in Zavodom za zdravstveno zavarovanje Slovenije o pravici in višini nadomestila plače za čas začasne zadržanosti od dela. V konkretni zadevi iz tožbenih navedb ne izhaja, da bi šlo za spor o nadomestilu med tožnikom in navedenim zavodom, pač pa, da gre za individualni delovni spor med tožnikom in tožencem - njegovim delodajalcem iz 2. točke 4. člena ZDSS, po kateri so delovna sodišča pristojna odločati o premoženjskih in drugih posamičnih prvicah in obveznostih iz delovnega razmerja (ali v zvezi z delovnim razmerjem) med delavcem in delodajalcem. Da bi šlo za prej navedeni socialni spor tudi ne izhaja iz tožbi priloženih dokazov, med katerimi sta tudi mnenji o začasni zadržanosti od dela zdravniške komisije Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije, št. 28.0000-1999-4160, z dne 20.10.1999 in z dne 24.11.1999, v katerih je kot vzrok začasne zadržanosti od dela za čas od 15.9.1999 do 24.11.1999 in od 25.11.1999 do 27.11.1999 navedena poškodba pri delu. Zakon o delovnih razmerjih (Ur.l. RS št. 14/90-36/2000), kot je veljal v času spornega izplačevanja nadomestila, ureja to pravico delavca v 68. členu, nadomestila plač pa izplačujejo delavcem praviloma njihovi delodajalci, če je tako dogovorjeno z zavodom in sicer na podlagi listine o upravičeni zadržanosti od dela, ki jo izstavi zdravnik, pristojen za ugotavljanje začasne zadržnosti od dela in v kateri mora označiti tudi vzrok le-te, kar vse določajo Pravila obveznega zdravstvenega zavarovanja (Ur.l. RS št. 79/94-3/98 - prečiščeno besedilo), kot so veljala v času izplačevanja spornega nadomestila in sicer v členih 230, 231 ter 250. Glede na vse obrazloženo je ob upoštevanju določb 1. odst. 24. člena ter 1. odst. 25. člena ZPP v zvezi s 1. odst. 14. člena ZDSS Višje delovno in socialno sodišče sklenilo, da je za odločanje v tem sporu stvarno pristojno Delovno sodišče v Kopru, Oddelek v Novi Gorici.

ZDSS člen 5, 5/1, 5/1-2, 5/1-2-1, 5, 5/1, 5/1-2, 5/1-2-1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.