VDS sklep Pdp 307/2003
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2005-01-20

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Stroški kilometrine se v skladu s 1. odst. 155. čl. ZPP

(potrebni stroški) ne priznavajo le v primeru, če si stranka

izbere odvetnika s sedežem izven delovnega območja sodišča.

V spornem primeru delovno območje sodišča (Delovno sodišče v

Mariboru) pokriva sodna okrožja Maribor, Mursko Soboto, Ptuj

in Slovenj Gradec. Tožnik je priglasil stroške kilometrine

za 170 km na relaciji Maribor - Slovenj Gradec, zato je

Pritožbi se ugodi in se sodba sodišča prve stopnje v izpodbijani 3.

alineji izreka spremeni tako, da se znesek 53.438,50 SIT zviša na

Tožena stranka je dolžna povrniti tožniku pritožbene stroške v

znesku 16.775,00 SIT, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi

obrestmi od 20.1.2005 do plačila, v 8 dneh pod izvršbo.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo naložilo toženki, da

tožniku izplača regres za letni dopust za leto 2000 in 2001 s

pripadajočimi zakonskimi zamudnimi obrestmi in mu povrne stroške

postopka v znesku 53.438,50 SIT z zakonskimi zamudnimi obrestmi

od izdaje sodbe do plačila. S sklepom je postopek glede

Zoper odločitev o stroških postopka (3. alineja izreka sodbe) se

pritožuje tožnik, ki navaja, da mu sodišče prve stopnje

neutemeljeno ni priznalo priglašenih stroškov kilometrine.

Predlaga, da pritožbeno sodišče sodbo sodišča prve stopnje v

izpodbijanem delu spremeni tako, da mu prizna tudi te stroške ali

pa jo v izpodbijanem delu razveljavi in vrne sodišču prve stopnje

v nov postopek. Priglaša pritožbene stroške.

Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijani del sodbe v mejah

pritožbenih razlogov, pri čemer je po uradni dolžnosti pazilo na

bistvene kršitve določb postopka iz 2. odst. 350. člena Zakona o

pravdnem postopku (ZPP, Ur.l. RS št. 26/99, 96/2002, 2/2004) in

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje priznane

stroške tožnika odmerilo pravilno in v skladu z odvetniško

tarifo; priznalo mu je celo stroške, ki se sicer ne priznavajo,

ker so zajeti že v glavnih opravilih za stranko (npr. konferenca

s stranko in pridobitev pravnomočnosti). Ni pa mu priznalo

stroškov kilometrine za odvetnika, kar je tudi predmet pritožbe.

Po 3. odstavku 14. člena Odvetniške tarife (OT, Ur.l. RS št. 7/95

- 49/2000) ima odvetnik pravico do plačila kilometrine za uporabo

osebnega avtomobila, če potuje na razdalji do 400 km v eno smer.

Stroški kilometrine se v skladu s 1. odstavkom 155. člena ZPP

(potrebni stroški) ne priznavajo le v primeru, če si stranka

izbere odvetnika s sedežem izven delovnega območja sodišča. V

spornem primeru delovno območje sodišča (Delovno sodišče v

Mariboru) pokriva sodna okrožja Maribor, Mursko Soboto, Ptuj in

Slovenj Gradec. Tožnik je priglasil stroške kilometrine za 170 km

na relaciji Maribor - Slovenj Gradec, zato je upravičen do

povrnitve stroškov v višini 9.348,30 SIT (v januarju 2003 je

Na podlagi 4. točke 358. člena ZPP je zato pritožbeno sodišče

pritožbi ugodilo in spremenilo izpodbijano 3. alinejo izreka

sodbe tako, da je znesek 53.438,50 SIT zvišalo na 62.786,80 SIT.

Tožnik je s pritožbo uspel, zato je upravičen do povrnitve

pritožbenih stroškov. Ti znašajo za pritožbo 125 točk (znesek, za

katerega se pritožuje je 9.348,30 SIT) oz. 13.750,00 SIT,

povečano za 2% materialnih stroškov in 20% DDV pa 16.775,00 SIT.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.