VDS sklep Pdp 1996/2003
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2004-06-03

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

redna odpoved pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga - ukinitev delovnega mesta - postopek pred odpovedjo pogodbe - pisno obvestilo o nameravani redni odpovedi - rok za redno odpoved - nastanek razlogov za redno odpoved

Izostanek pisnega obvestila o nameravani redni odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga ne predstavlja takšne postopkovne pomanjkljivosti, ki bi sama po sebi povzročila nezakonitost odpovedi pogodbe o zaposlitvi.

Le ustni pogovori med delavcem in delodajalcem o nepotrebnosti delavčevega dela še ne pomenijo, da je takrat že nastal razlog za redno odpoved pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga. Razlog za odpoved pogodbe o zaposlitvi nastopi šele z ukinitvijo delovnega mesta.

Pritožbi se ugodi, izpodbijana sodba se razveljavi ter zadeva vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Tožena stranka sama krije svoje pritožbene stroške.

Sodišče prve stopnje je ugodilo tožbenemu zahtevku tožnika tako, da je ugotovilo, da je odpoved pogodbe o zaposlitvi, ki jo je izdala tožena stranka dne 31.3.2003, nezakonita, zato tožniku delovno razmerje pri toženi stranki ni prenehalo in še traja z vsemi pravicami in obveznostmi. Tožena stranka ga mora pozvati nazaj na delo ter mu za obdobje od 1.5.2003 do 31.7.2003 obračunati bruto mesečno plačo v znesku 118.403,58 SIT ter po odbitku davkov in prispevkov tožniku izplačati neto zneske z zakonitimi zamudnimi obrestmi od 18. dne v mesecu za pretekli mesec, v 8 dneh pod izvršbo. Tožena stranka je dolžna tožniku povrniti stroške postopka v znesku 224.785,00 SIT z zakonskimi zamudnimi obrestmi od dneva izdaje sodbe do plačila, v 8 dneh pod izvršbo. Zoper sodbo se pritožuje tožena stranka iz vseh pritožbenih razlogov po 338. členu Zakona o pravdnem postopku (ZPP - Ur. l. RS št. 26/99-2/2004). Predlaga, da pritožbeno sodišče izpodbijano sodbo spremeni tako, da zahtevek v celoti zavrne oz. podrejeno, da sodbo razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje. Ne strinja se s stališčem sodišča prve stopnje, da je redna odpoved pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga z dne 31.3.2003 nezakonita. Navaja, da je izpolnila svojo obveznost po 3. odst. 83. člena Zakona o delovnih razmerjih (ZDR/02 - Ur.l. RS št. 42/2002) ter tožnika na ustrezen in jasen način pisno in ustno obvestila o nameravani odpovedi pogodbe o zaposlitvi s tem, ko mu je vročila sklep o ukinitvi delovnega mesta "kurir - voznik". Sama vsebina tega obvestila ni zakonsko določena, glede na podane okoliščine pa je povsem primerna. Tožnika je obvestila in se z njim pogovorila o možnostih, da bi mu omogočila zaposlitev pri družbi I. d.o.o.. Preverila je, ali je tožnika možno zaposliti na drugem ustreznem delovnem mestu, vendar je ugotovila, da za tožnika ni bilo dela niti za polovični delovni čas. Ugotovitev sodišča prve stopnje, da potreba po delu pri toženi stranki za tožnika ni prenehala, ni točna. Sodišče pri pregledu računov podjetja N. T. d.o.o. ni bilo precizno, saj bi sicer ugotovilo, da je to podjetje za toženo stranko tudi pred 30.4.2003 opravljajo razne storitve, ki jih tožnik ni opravljal v okviru svojega delovnega časa. Strogo nasprotuje mnenju sodišča, da je bil kršen rok, določen v 5. odst. 88. člena ZDR/02, ker naj bi od nastanka razloga za redno odpoved preteklo že več kot 6 mesecev. Razlog za redno odpoved pogodbe o zaposlitvi je nastal šele z izdajo sklepa o ukinitvi delovnega mesta 12.3.2003. Pogovori so res potekali že od septembra 2002 dalje, kar pa še ne pomeni, da je takrat že nastal razlog. Sodišče prve stopnje je izdalo sodbo na podlagi predloženih listin, ki jih ni precizno analiziralo. Nekritično je sledilo navedbam tožnika, ni pa upoštevalo zahteve tožene stranke, da se zaslišita obe stranki postopka. Tako bi se šele z zaslišanjem direktorja tožene stranke zadeve razjasnile. Priglaša pritožbene stroške. Pritožba je utemeljena. Pritožbeno sodišče je preizkusilo sodbo sodišča prve stopnje v okviru pritožbenih razlogov in pri tem pazilo na pravilno uporabo materialnega prava ter absolutno bistvene kršitve pravil postopka, kot mu to nalaga določba 350. člena ZPP. Tožniku je tožena stranka redno odpovedala pogodbo o zaposlitvi iz poslovnega razloga, ker je delovno mesto, za katerega je sklenil pogodbo o zaposlitvi, ukinila, drugega delovnega mesta pri toženi stranki pa ni. Sodišče prve stopnje je po izvedenem dokaznem postopku ugotovilo, da je odločitev tožene stranke nezakonita. Postavilo se je na stališče, da tožena stranka ni postopala po določbi 3. odst. 83. člena ZDR/02, ker tožnika o nameravani redni odpovedi iz poslovnega razloga ni pisno obvestila. Ni se strinjalo s stališčem tožene stranke, da je zadostila zakonski določbi s tem, ko je tožniku poslala sklep o ukinitvi delovnega mesta. Zaradi opustitve pisnega obvestila je ugotovilo, da je odpoved nezakonita. Poleg tega je ugotovilo, da potreba po tožnikovem delu ni v celoti prenehala, kar pomeni, da bi bila možna zaposlitev tožnika pod spremenjenimi pogoji. Tožena stranka je tožniku ponudila le zaposlitev pri drugem delodajalcu. Sodišče prve stopnje je tudi presodilo, da je bil kršen rok iz 5. odst. 88. člena ZDR/02, ker je do izdaje odpovedi pogodbe o zaposlitvi prišlo po poteku 6 mesecev. Izhajalo je iz izjave direktorja tožene stranke, da so že od septembra 2002 potekali razgovori s tožnikom o tem, da njegovo delo ni več potrebno. Po določbi 3. odst. 83. člena ZDR/02 mora delodajalec o nameravani redni odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga pisno obvestiti delavca. Tožena stranka je tožnika o nameravani redni odpovedi obvestila le ustno. Stališče sodišča prve stopnje, da pomeni kršitev določbe iz 3. odst. 83. člena ZDR/02 že avtomatično razlog za ugotovitev nezakonitosti odpovedi pogodbe o zaposlitvi, je napačno. Namen navedene določbe je, da bo delavec seznanjen, da bo prišlo do odpovedi in da bo lahko zahteval, da se obvesti sindikat, katerega član je. Izostanek pisnega obvestila o nameravani redni odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga ne predstavlja takšne postopkovne pomanjkljivosti, ki bi sama po sebi povzročila nezakonitost odpovedi pogodbe o zaposlitvi. Pritožba utemeljeno nasprotuje tudi mnenju sodišča prve stopnje, da je bil kršen rok iz 5. odst. 88. člena ZDR/02. Sodišče prve stopnje se je postavilo na stališče, da je razlog za odpoved pogodbe o zaposlitvi obstajal že od septembra 2002, ko so potekali pogovori s tožnikom o nepotrebnosti njegovega dela. Tožena stranka je z dnem 31.3.2003 ukinila delovno mesto "kurir - voznik", z istim dnem pa je tožniku odpovedala pogodbo o zaposlitvi. Kot izhaja iz izjave direktorja tožene stranke (priloga B/16), so v obdobju od septembra 2002 potekali pogovori o ukinitvi delovnega mesta tožnika. Delodajalec mora podati odpoved pogodbe o zaposlitvi najkasneje v 30 dneh od seznanitve z razlogi za redno odpoved in najkasneje v 6 mesecih od nastanka razloga (5. odst. 88. člena ZDR/02). V obdobju od septembra 2002 še ni mogoče govoriti o nastanku razloga za odpoved pogodbe o zaposlitvi. Le ustni pogovori med delavcem in delodajalcem o nepotrebnosti delavčevega dela še ne pomenijo, da je takrat že nastal razlog za redno odpoved pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga. Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je razlog za odpoved pogodbe o zaposlitvi nastopil šele z ukinitvijo delovnega mesta. Po določbi 3. odst. 88. člena ZDR/02 mora delodajalec v primeru odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga preveriti, ali je možno zaposliti delavca pod spremenjenimi pogoji ali na drugih delih oz., ali ga je možno dokvalificirati za delo, ki ga opravlja, oz. prekvalificirati za drugo delo. Če ta možnost obstaja, mora delodajalec delavcu ponuditi sklenitev nove pogodbe. Sodišče prve stopnje je zaključilo, da delo tožnika pri toženi stranki ni v celoti prenehalo. Svojo odločitev je oprlo le na račune podjetja N. T. d.o.o., katero je opravljalo različne prevozne storitve za toženo stranko. Sodišče prve stopnje pa ni preverilo, ali je navedeno podjetje opravljalo storitve tudi pred odpovedjo pogodbe o zaposlitvi tožnika iz poslovnega razloga, oz. ali je to podjetje po odpovedi pogodbe o zaposlitvi tožnika opravljalo storitve, ki jih je opravljal tožnik v okviru svojega delovnega mesta. Pritožbeno sodišče zato poleg materialno pravne drugačne presoje ugotavlja, da tudi dejansko stanje v tem individualnem delovnem sporu še ni popolno ugotovljeno. Glede na dosedaj izvedeni dokazni postopek še ni mogoče zaključiti, ali obstaja utemeljen razlog za redno odpoved pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga, glede na določbo 2. odst. 88. člena ZDR/02 in 4. člena Konvencije MOD št. 158 o prenehanju delovnega razmerja na pobudo delodajalca. V ponovljenem postopku bo moralo sodišče prve stopnje dopolniti dokazni postopek z zaslišanjem strank ter nato znova odločiti o tožbenem zahtevku. Glede na navedeno in v skladu z določbo 355. člena ZPP je pritožbeno sodišče pritožbi ugodilo, izpodbijano sodbo razveljavilo ter zadevo vrnilo v novo sojenje sodišču prve stopnje. Ker gre za spor o odpovedi pogodbe o zaposlitvi, torej za spor o prenehanju delovnega razmerja, je pritožbeno sodišče odločilo, da tožena stranka sama krije svoje pritožbene stroške (2. odst. 22. člena ZDSS).

ZDR člen 83, 83/3, 88, 88/1, 88/1-1, 88/2, 88/5.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.