VDS sklep Pdp 1899/2004
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2005-01-14

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Iz vročilnice je razvidno le, da je bil tožnik dne 11.7.2003

obveščen o prispelem pismu, ne pa, da bi vročevalec opravil

poizvedbe in pustil sporočilo naslovniku, naj bo določenega

dne ob določeni uri v stanovanju, da sprejme pisanje. Čeprav

takega sporočila vročevalec ni pustil odraslim članom

gospodinjstva, je bila vročitev naslednjega dne opravljena

tožnikovi hčeri. Taka vročitev ni skladna z 142. čl. ZPP,

zato je potrebno z izvedbo drugih dokazov preveriti, ali je

tožnik dobil sporno odločbo. V takem primeru rok teče od

dneva, ko je tožnik prejel sporno odločbo in ne od dneva, ko

je bilo pisanje napačno vročeno njegovi hčeri.

Pritožbi se ugodi, izpodbijani sklep se razveljavi in zadeva vrne

Pritožbeni stroški so nadaljnji pravdni stroški.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrglo tožbo tožnika,

ki je zahteval razveljavitev odločbe tožene stranke z dne 14.5.2003 o

razporeditvi na druga dela in v drugo policijsko enoto ter odločbe o

zavrnitvi ugovora z dne 3.7.2003, vrnitev na delovno mesto

inšpektorja II v urad uniformirane policije P. M. ter

plačilo razlike v plači z zamudnimi obrestmi od zapadlosti mesečnih

plač do plačila in povrnitev stroškov postopka.

Zoper navedeni sklep se pravočasno pritožuje tožeča stranka iz vseh

pritožbenih razlogov, s predlogom, da pritožbeno sodišče izpodbijani

sklep razveljavi. V pritožbi navaja, da je izpodbijani sklep

nepravilen. Tožena stranka ni predložila nobenega dokaza o tem, da je

bila vročitev opravljena pravilno v skladu z določbami 142. in 140.

člena ZPP. Vročevalec mora, ko gre za osebno vročitev, v primeru, če

naslovnika ne najde v stanovanju, poizvedeti, kje oz. kdaj bi ga

lahko našel in ga obvestiti, da naj se določenega dne nahaja na

določenem mestu, da mu bo pošiljka vročena. Tako obvestilo sme

pustiti odraslim članom gospodinjstva. Vročevalec takega obvestila ni

pustil, čeprav tožnika ni našel, ker je bil službeno odsoten po

odredbi toženke in se je nahajal v drugem kraju. Isto pošiljko je

prinesel naslednji dan in jo vročil hčerki, čeprav je bil z njene

strani obveščen, da očeta (tožnika) ni doma in tudi o tem, kdaj

pride. Tožnik je po vrnitvi domov od hčerke prejel odločbo. Ker

vročitev ni bila pravilno opravljena, je štel, da mu je bila odločba

vročena šele tistega dne, ko jo je prejel od hčerke, zato roka za

vložitev tožbe ni zamudil. Prvostopenjsko sodišče je sklepalo o

pravilni vročitvi le na podlagi navedb toženke in na podlagi

fotokopije vročilnice, na kateri je le zabeležka, da je vročevalec

obvestil naslovnika o prispelem pismu dne 11.7.2003. Dokazov o

pravilnem vročanju tožena stranka ni predložila, sodišče pa ni

izvedlo predlaganega dokaza z zaslišanjem hčerke.

Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijani sklep v mejah razlogov,

ki so navedeni v pritožbi, pri tem pa je pazilo na bistvene kršitve

določb postopka, na katere je dolžno paziti po uradni dolžnosti v

skladu z določbo 2. odstavka 350. člena Zakona o pravdnem postopku

(Ur. l. RS št. 26/99 - 2/2004 - ZPP) v zvezi s 366. členom ZPP ter na

V postopku pred sodiščem prve stopnje ni bilo absolutnih bistvenih

kršitev določb postopka iz 2. odstavka 339. člena ZPP, na katere

pritožbeno sodišče pazi po uradni dolžnosti. Sodišče prve stopnje pa

je zmotno uporabilo materialno pravo, ker je napačno ugotovilo, da je

tožeča stranka zamudila rok za uveljavljanje sodnega varstva in iz

tega razloga zavrglo tožbo kot prepozno vloženo.

Prvostopenjsko sodišče je štelo, da je bila dokončna odločba tožniku

pravilno vročena dne 12.7.2003, ko jo je prevzela njegova hčerka.

Sklicevalo se je na določbo 142. člena ZPP in ugotovilo, da je bila

vročitev opravljena v skladu z navedeno določbo.

ZPP v 142. členu določa pravila o osebnem vročanju pisanj. V 3., 4.

in 5. v odstavku navedenega člena je določeno, kako mora ravnati

vročevalec, če se tisti, ki se mu mora pisanje osebno vročiti, ne

najde tam, kjer naj bi se mu vročilo. Vročevalec poizve, kdaj in na

katerem mestu bi ga lahko našel in mu pusti pri katerem od odraslih

članov gospodinjstva ali drugi osebi, navedeni v prvem in drugem

odstavku 140. člena tega zakona (hišnik, sosed, sodelavec), pod

pogoji, navedenimi v tem členu, pisno sporočilo, naj bo določen dan

ob določeni uri v stanovanju oz. na svojem delovnem mestu, da sprejme

pisanje. Če vročitev sporočila iz prejšnjega odstavka na način,

določen v prejšnjem odstavku, ni mogoča, ga pusti vročevalec v hišnem

ali izpostavljenem predalčniku. Če vročevalec niti potem ne najde

tistega, ki naj bi mu pisanje vročil, ravna po 140. členu oz. 141.

členu tega zakona in velja, da je s tem vročitev opravljena.

Iz predloženih dokazov v spisu ni razvidno, da je v obravnavanem

primeru vročevalec ravnal v skladu z določbo 3. odstavka 142. člena,

saj je iz fotokopije vročilnice razvidno le, da je bil naslovnik dne

11.7.2003 obveščen o prispelem pismu - iz vročilnice pa ni razvidno,

da je vročevalec opravil ustrezne poizvedbe in pustil sporočilo o

tem, da naj bo naslovnik določen dan ob določeni uri v stanovanju, da

sprejme pisanje, pri odraslem članu njegovega gospodinjstva oz. pri

drugi osebi. Kljub temu, da takšnega sporočila vročevalec tožniku

očitno ni pustil pri odraslem članu njegovega gospodinjstva, je

naslednji dan, to je 12.7.2003, vročil pisanje njegovi hčerki.

Vročitev torej ni bila opravljena pravilno. Vročitev odraslemu članu

gospodinjstva je namreč dopustna šele potem, ko vročevalec kljub

obvestilu, kdaj bo pošiljko ponovno vročal naslovniku, ne bi našel

naslovnika. Če vročitev ni bila opravljena v skladu z določbami 142.

člena ZPP, je treba z izvedbo drugih dokazov preveriti, kdaj je

tožnik v resnici prejel sporno odločbo. Rok za vložitev tožbe pa v

takšnem primeru teče šele od dneva, ko je tožnik dokončno odločbo

prejel in ne od dneva, ko je bila odločba nepravilno vročena

odraslemu članu gospodinjstva - tožnikovi hčeri.

Ker so uveljavljani pritožbeni razlogi podani, je pritožbeno sodišče

v skladu z določbo 3. točke 365. člena ZPP pritožbi ugodilo,

razveljavilo izpodbijani sklep ter zadevo vrnilo sodišču prve stopnje

ZPP člen 140,  141,  142,  142/3,  140,  141,  142,  142/3.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.