VDS sklep Pdp 717/2005
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2005-08-25

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

pogodba o zaposlitvi - rok za vložitev tožbe

Tudi v primeru odpovedi PZ s ponudno nove pogodbe začne 30 dnevni rok

za vložitev tožbe, določen v 3. odstavku 204. člena ZDR, ki je

prekluzivne narave in ga ni mogoče podaljšati, teči z dnem vročitve

odpovedi s ponudbo in ne šele dnem, ko je bila tožniku zaključena

delovna knjižica po izteku odpovednega roka, po katerem je tožniku

delovno razmerje prenehalo zaradi nesprejetja ponudbe za sklenitev PZ

za ustrezno delo in za nedoločen delovni čas (3. odstavek 88. člena

Konvencija MOD št. 158 v 3. odstavku 8. člena določa domnevo, da

delavec ne bo uveljavljal svoje pravice do pritožbe (tožbe) v zvezi z

zakonitostjo odpovedi PZ, če je ni uveljavljal v zakonitem roku,

vendar to ne pomeni, da je s tem določena tudi narava tega roka. Zato

v 3. odstavku 204. člena ZDR določen prekluzivni rok ni v nasprotju s

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Tožeča stranka sama krije svoje stroške pritožbenega postopka.

Sodišče prve stopnje je izdalo sklep, s katerim je zavrglo tožbo tožnika za ugotovitev, da tožniku ni zakonito prenehalo delovno  razmerje pri delodajalcu (1. točka), ugotovitev, da je tožnik še  nadalje v delovnem razmerju pri toženi stranki (2. točka), poziv nazej na delo, ter vključno od 9.1.2005 priznanje vseh pravic iz

delovnega razmerja, vpisa delovne dobe v delovno knjižico in izplačila nadomestila plače v mesečni bruto višini, kot če bi bil na delu, ter plačilo predpisanih davkov in prispevkov s plačilom neto nadomestil z zakonskimi zamudnimi obrestmi ki tečejo od

vsakega 18. dne v mesecu za pretekli mesec (3. točka). Odločilo je, da pravdni stranki krijeta vsaka svoje stroške postopka.

Zoper sklep je tožnik vložil pritožbo iz razloga zmotne uporabe materialnega prava in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja ter predlagal, da pritožbeno sodišče pritožbi ugodi, izpodbijani sklep razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v ponovno odločanje. Navajal je, da je tožnik tožbo vložil dne 4.2.2005, tožniku pa je bila delovna knjižica zaključena z dnem 9.1.2005 in da je tožnik dne 9.10.2004 prejel redno odpoved pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga s ponudbo nove pogodbe o zaposlitvi z dne 6.10.2004. Zaradi navedenega tožnik ni zamudil 30 dnevnega roka za vložitev tožbe. 3. odst. 204. člena ZDR določa, da delavec lahko zahteva sodno varstvo v roku 30 dni od dneva vročitve oz. od dneva, ko je zvedel za kršitev pravice pred pristojnim delovnim sodiščem. To pomeni, da pravica za

uveljavljanje ne preneha in je rok podaljšljiv rok, tako da je potrebno v vsakem konkretnem primeru posebej ugotavljati, kakšen rok je primeren za vložitev tožbe in je potrebno rok tolmačiti kot razumni rok. Takšno tolmačenje izhaja tudi iz konvencije MOD št. 158 o prenehanju delovnega razmerja na pobudo delodajalca. V

skladu z načelom in favorem laboratoris je potrebno rok tolmačiti kot neobvezujoč rok, ki ga je mogoče v določenih pogojih tudi podaljšati. Tožnik je priglasil tudi pritožbene stroške postopka.

Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijani sklep v mejah uveljavljanih pritožbenih razlogov, pri čemer je v zvezi s 366. členom ZPP po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb postopka iz 2. odst. 350. člena ZPP in na pravilno uporabo materialnega prava. Pri navedenem preizkusu je pritožbeno sodišče ugotovilo, da je sodišče prve stopnje pravilno ugotovilo dejansko stanje, pravilno uporabilo materialno pravo in da v postopku ni zagrešilo absolutnih bistvenih kršitev pravil postopka na katere pazi pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti.

Med strankama v postopku ni bilo sporno, da je tožnik prejel pisno redno odpoved pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga s ponudbo nove pogodbe o zaposlitvi dne 9.10.2004. Tožnik je bil v odpovedi pogodbe o zaposlitvi s ponudbo nove pogodbe tudi

pravilno opozorjen na pravno varstvo in sicer, da ima v roku 30 dni od dneva vročitve odpovedi s ponudbo nove pogodbe o zaposlitvi pravico vložiti tožbo pred Delovnim sodiščem v Celju. 3. odst. 204. čl. Zakona o delovnih razmerjih (Ur. l. RS, št. 42/2002 - ZDR) določa, da lahko delavec zahteva v roku 30 dni od dneva vročitve oz. od dneva, ko je zvedel za kršitev pravice, pred pristojnim delovnim sodiščem, ugotovitev nezakonitosti odpovedi pogodbe o zaposlitvi, drugih načinov prenehanja

veljavnosti pogodbe o zaposlitvi ali odločitev o disciplinski odgovornosti delavca.

Kot je pravilno ugotovilo sodišče prve stopnje je tožnik vložil tožbo dne 4.2.2005 s priporočeno poštno pošiljko, tako da je ta datum šteti za dan vložitve tožbe, saj se po določilih 2. odst. 112. člena ZPP za vloge poslane po pošti priporočeno ali

brzojavno šteje dan oddaje na pošto za dan izročitve sodišču. Navedeno pomeni, da je tožnik zamudil rok za vložitev tožbe, saj je tožnik vložil tožbo po preteku 30 dnevnega roka iz 3. odst. 204. člena ZDR. Zato je sodišče prve stopnje pravilno zavrglo tožbo kot prepozno, saj njegov toženi zahtevek izhaja iz odpovedi pogodbe s ponudbo nove pogodbe o zaposlitvi.

Tako ni mogoče slediti pravnemu naziranju tožnika iz pritožbe, da je rok za vložitev tožbe pričel teči potem, ko je tožniku bilo delovno razmerje zaključeno v delovni knjižici.

Zmotno je pravno razlogovanje tožnika, da je rok iz 3. odst. 204. člena ZDR potrebno tolmačiti tako, da je le-ta podaljšljiv, saj zakon vsebuje dikcijo, da delavec lahko vloži tožbo v roku 30 dni in ne da mora vložiti tožbo. Tako ni mogoče navedenega roka tolmačiti v smislu pritožbene navedbe tožnika in favorem laborotoris, saj iz izvedenega dokaznega postopka izhaja, da je tožnik prejel pisno redno odpoved pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga s ponudbo nove pogodbe o zaposlitvi dne

9.10.2004, tožbo pa je vložil dne 4.2.2005. Tožnikov tožbeni zahtevek vsebinsko izhaja iz redne odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga s ponudbo nove pogodbe o zaposlitvi in tako je kot že navedeno rok za vložitev tožbe pričel teči z vročitvijo odpovedi s ponudbo nove pogodbe o zaposlitvi. Ob tej ugotovitvi je sodišče prve stopnje pravilno ugotovilo dejansko stanje in nanj pravilno uporabilo materialno pravo.

Neupošteven je tudi pritožbeni ugovor o podaljšljivem roku, kar naj bi imelo podlago tudi v Konvenciji Mednarodne organizacije dela št. 158 o prenehanju delovnega razmerja na pobudo delodajalca (Akt o notifikaciji nasledstva - Ur. l. RS,

Mednarodne pogodbe, št. 15/92), ki v 3. odst. 8. člena določa, da se šteje, da delavec ne bo uveljavljal svoje pravice do pritožbe (tožbe) zoper prenehanje delovnega razmerja, če je ni uveljavljal v določenem roku. Ta rok je Republika Slovenija za vtoževani primer konkretizirala in določila ravno v določilu 3. odst. 204. člena ZDR. Pravna pravila so določena natančno zlasti glede rokov, ravno zato, da se preprečijo morebitne možne zlorabe delavčevih pravic s strani delodajalca. Tako ima delavec pravico in seveda tudi dolžnost, da uveljavlja svoje pravice v rokih, ki so zakonsko določeni. Neugodne posledice zaradi zamude roka mora

Tožnik s pritožbo ni uspel, zato sam krije svoje stroške pritožbenega postopka. Odločitev o stroških postopka temelji na določilu 1. odst. 165. člena ZPP.

ZDR člen 88, 88/3, 90, 204, 204/3. Konvencija Mednarodne organizacije dela (MOD) številka 158 o prenehanju delovnega razmerja na pobudo delodajalca člen 8, 8/3.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.