VDS sklep Kdp 12/2004
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2004-12-16

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Ker postopek pomirjanja ni bil sprožen, niso bile izpolnjene procesne

predspostavke za sprožitev kolektivnega delovnega spora, saj je

podjetniška KP določala predhodni postopek za mirno rešitev spora.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je izdalo sklep, s katerim je zavrglo zahtevek

(pravilno predlog) predlagatelja za ugotovitev, da pogodba o

zagotavljanju pogojev za sindikalno delo z dne 11.8.1999, dopolnjena

z dvema aneksoma, ni bila odpovedana ter še vedno velja (1. točka

izreka). Zavrglo je zahtevek (pravilno predlog) predlagatelja, da je

tožena stranka dolžna s strani tožeče stranke izbranim sindikalnim

funkcionarjem, ki bo svojo funkcijo opravljal profesionalno, skleniti

nov sporazum o profesionalnem opravljanju sindikalne funkcije ter v

njem določiti plačo v višini povprečne plače za redno delo v zadnjih

12 mesecih, s tem da se po vsakih treh mesecih profesionalnega

opravljanja funkcije plača korigira za odstotek povečanja ali

zmanjšanja povprečne plače v dejavnosti igralništva v preteklem

obdobju, če se ta spremeni za več kot 0,5% (2. točka izreka) in

zavrglo tudi zahtevek za povrnitev pravdnih stroškov, skupaj z

zakonskimi zamudnimi obrestmi od dneva izdaje sodbe do plačila

(3. točka izreka). Odločilo je, da vsak udeleženec krije svoje

Predlagatelj je vložil pravočasno pritožbo in predlagal, da

pritožbeno sodišče pritožbi ugodi in izpodbijani sklep sodišča

prve stopnje razveljavi in navajal, da je sodišče prve stopnje

napačno uporabilo določbe panožne kolektivne pogodbe, ki ureja

pravice in obveznosti strank in način reševanja sporov. 185. člen

panožne kolektivne pogodbe (pravilno podjetniške kolektivne

pogodbe) se uporablja, če ena od strank kolektivne pogodbe poda

pobudo za spremembo in dopolnitev kolektivne pogodbe, v

konkretnem primeru pa je nasprotni udeleženec enostransko

odpovedal pogodbo o zagotavljanju pogojev za sindikalno delo s

tem, da je predlagal spremembo pogodbe pred potekom njene

veljavnosti. Tako ni možno govoriti o tem, da naj bi bila podana

pobuda za spremembo in dopolnitev podjetniške kolektivne pogodbe,

pač pa gre za situacijo, ko je ena od pogodbenih strank

enostransko prenehala izpolnjevati svoje pogodbene obveznosti o

zagotavljanju pogojev za sindikalno delo. Pogajanje s tem v zvezi

oz. sprožanje postopka za pomirjanje je tako neumestno in tudi ne

v skladu s podjetniško kolektivno pogodbo.

Nasprotni udeleženec je v odgovoru na pritožbo navajal, da sta

stranki tega kolektivnega spora podpisnici podjetniške kolektivne

pogodbe za družbo HIT, d.d., Nova Gorica, v citirani podjetniški

kolektivni pogodbi sta pogodbeni stranki dogovorili tudi način

reševanja kolektivnih sporov in kot procesno predpostavko sodnega

spora določili v členih 188 do 190 postopek pomirjanja in

arbitriranja. Tako niso podane procesne predpostavke vodenja

postopka pred sodiščem. Glede na navedeno je nasprotni udeleženec

predlagal, da pritožbeno sodišče pritožbo predlagatelja zavrne

kot neutemeljeno in potrdi odločitev sodišča prve stopnje.

Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijani sklep v mejah

uveljavljanih pritožbenih razlogov, pri čemer je po uradni

dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb postopka iz 2. odst.

350. člena Zakona o pravdnem postopku (Ur.l. RS št. 26/99 -

2/2004 - ZPP) v zvezi s 366. členom ZPP in na pravilno uporabo

materialnega prava. Pri navedenem preizkusu je ugotovilo, da

sodišče prve stopnje bistvenih kršitev določb postopka, na katere

pazi pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti, ni storilo in da je

na ugotovljeno dejansko stanje, ki izhaja iz listinske

dokumentacije, pravilno uporabilo materialno pravo.

Kot je pravilno ugotovilo sodišče prve stopnje podjetniška

kolektivna pogodba, katero so sklenili HIT, d.d., Nova Gorica kot

delodajalec (nasprotni udeleženec) in SIDS, Enota Nova Gorica

(predlagatelj), Sindikat podjetja HIT, Enota GIT in Sindikat

delavcev gostinstva in turizma Slovenije kot predstavniki

delavcev v 185. členu ureja spremembe in dopolnitve kolektivne

pogodbe in določa, da se postopek za spremembo in dopolnitev

kolektivne pogodbe začne na pobudo ene od strank, vsaka pogodbena

stranka pa lahko kadarkoli predlaga spremembo oz. dopolnitev te

kolektivne pogodbe. Pogodbena stranka, ki želi spremembo oz.

dopolnitev kolektivne pogodbe, predloži nasprotni stranki svojo

obrazloženo zahtevo v pisni obliki. Nasprotna stranka se je do

predloga dolžna opredeliti v 30 dneh po prejemu zahteve iz

prejšnjega odstavka. 5. odstavek istega člena pa določa, da v

primeru, da nasprotna stranka ne sprejme predlog za spremembo ali

dopolnitev kolektivne pogodbe oz. se do predloga ne opredeli v 30

dneh, stranka predlagateljica začne postopek pred komisijo za

pomirjanje. Določbe tega člena se smiselno uporabljajo tudi za

postopek sklenitve nove kolektivne pogodbe. 187. člen z naslovom

Reševanje kolektivnih sporov določa, da se za reševanje sporov

med strankama kolektivne pogodbe, ki jih ni bilo mogoče rešiti z

medsebojnimi pogajanji, se v 30 dneh ustanovita komisija za

pomirjanje in arbitražni svet. 188. člen z naslovom Postopek

pomirjanja pa ureja postopek pomirjanja in določa komisijo za

Predlagatelj ni izkazal, da bi bil sprožen postopek pomirjanja,

nasprotni udeleženec pa je tudi zatrjeval, da do te faze

pogajalski stranki nista še prišli. Tako niso bile izpolnjene

procesne predpostavke za sprožitev kolektivnega spora. Zakon o

delovnih in socialnih sodiščih (Ur.l. RS št. 19/94 - ZDSS) v 15.

členu določa, da kadar je z zakonom oz. kolektivno pogodbo

določen postopek za mirno rešitev spora, je sodno varstvo

dovoljeno samo pod pogojem, da je bil postopek predhodno sprožen,

pa ni bil uspešen. Šteje se, da postopek za mirno rešitev spora

ni bil uspešen, če med strankama ali udeleženci ni bil dosežen

sporazum v roku 30 dni od dneva, ko je bil postopek sprožen.

Tako ni mogoče slediti pritožbenemu ugovoru, da je nasprotni

udeleženec enostransko odpovedal pogodbo o zagotavljanju pogojev

za sindikalno delo in enostransko prenehal izpolnjevati svoje

obveznosti iz pogodbe o zagotavljanju pogojev za sindikalno delo.

Podjetniška kolektivna pogodba v 149. členu določa, da se

posebnosti pogojev za sindikalno delo reprezentativnih sindikatov

v družbi določijo v posebnem dogovoru med Upravo in

reprezentativnima sindikatoma, posebni dogovor pa je sestavni del

podjetniške kolektivne pogodbe. Predlagatelj in nasprotni

udeleženec sta sklenila pogodbo o zagotavljanju pogojev za

sindikalno delo z dne 11.8.1999 skupaj z dvema aneksoma, aneks

št. 2 z dne 7.11.2001 pa v 1. členu določa, da je pogodba

sklenjena od 1.1.2002 do 31.12.2003, s tem, da se v primeru, če

katera od strank ne predlaga spremembe pogodbe pred potekom

veljavnosti, pogodba avtomatično podaljša za eno leto. V

konkretnem primeru je tako šlo za spremembo kolektivne pogodbe in

ne za izvajanje kolektivne pogodbe, predlagatelj pa bi moral

predhodno pričeti s postopkom pomirjanja, česar pa v sodnem

Zaradi navedenega je pritožbeno sodišče pritožbo predlagatelja

kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo odločitev sodišča prve

stopnje, za kar je imelo pravno podlago v 365. členu ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.