VDS sodba Pdp 972/2004
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2006-02-16

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

odpoved delovnega razmerja - krivdni razlog - zagovor - bolezen delavca

Čeprav tožnik svoji prošnji za preložitev zagovora ni priložil

nobenega dokaza, iz katerega bi bilo razvidno, da se zaradi

bolezni ne more udeležiti zagovora, je v prošnji navedel, da je

napoten v bolnišnico zaradi zdravljenja. Ker je bilo ugotovljeno,

da je bilo njegovo zdravstveno stanje tako slabo, da se zagovora

dejansko ni mogel udeležiti, kot tudi ne poskrbeti za svoje

pravice v postopku odpovedi PZ (pritobitev zdravniškega

opravičila, ki bi ga priložil prošnji za preložitev zagovora),

saj je bil v bolniškem staležu zaradi suma psihotične motnje

zaradi odvisnosti od alkohola, je redna odpoved PZ iz krivdnega

razloga nezakonita, ker tožniku ni bil omogočen zagovor.

Pritožba se zavrne in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

Tožena stranka sama krije svoje stroške pritožbenega

Sodišče prve stopnje je delno ugodilo tožbenemu zahtevku tožeče

stranke in razveljavilo redno odpoved pogodbe o zaposlitvi iz

krivdnega razloga št. 1/3-595/03 z dne 25.7.2003 (1. točka

izreka) ter ugotovilo, da tožniku ni prenehalo delovno razmerje

pri toženi stranki po izteku 30-dnevnega odpovednega roka, ampak

še traja, tožena stranka pa ga je dolžna pozvati na delo ter mu v

delovno knjižico vpisati delovno dobo od 9.9. do 31.12.2003 in od

1.2.2004 dalje ter mu za ves čas trajanja nezakonitega prenehanja

delovnega razmerja izplačati nadomestilo plače kot če bi delal, z

zakonskimi zamudnimi obrestmi od zapadlosti mesečnih plač do

plačila ter davke in prispevke, višji tožbeni zahtevek pa je

zavrnilo (2. točka izreka). Sklenilo je, da je tožena stranka

dolžna povrniti tožeči stranki pravdne stroške v znesku

147.250,00 SIT z zakonskimi zamudnimi obrestmi od izdaje sodbe do

plačila, vse v osmih dneh pod izvršbo (3. točka izreka).

Zoper ugodilni del navedene sodbe se pritožuje tožena

stranka iz vseh pritožbenih razlogov, to je zaradi bistvenih

kršitev določb postopka, zmotne in nepopolne ugotovitve

dejanskega stanja ter zmotne uporabe materialnega prava, s

predlogom, da pritožbeno sodišče izpodbijano sodbo spremeni

in zavrne tožbeni zahtevek v celoti, oz. jo razveljavi in

zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje. V pritožbi

navaja, da je sodišče prve stopnje ocenilo, da je tožena

stranka kršila postopek s tem, da je opustila možnost

zagovora tožeče stranke, ker je bila tožeča stranka v tem

času po mnenju zdravnice nesposobna za zagovor. Odločitev

sodišča prve stopnje ni pravilna, saj je bilo zmotno

uporabljeno materialno pravo, predvsem 177. člen ZDR. V

konkretnem primeru pravica do zagovora ni bila kršena.

Dolžnosti delodajalca, da delavcu omogoči zagovor, ni mogoče

presojati strožje kot dolžnost sodišča v civilnem postopku,

da stranki omogoči pošten postopek. Tožeča stranka je osebno

dne 14.7.2003 prevzela obdolžitev z vabilom na zagovor dne

18.7.2003. Istega dne je podala prošnjo za preložitev

zagovora ter se zglasila pri zdravnici dr. L. in v Klubu za

zdravljenje alkoholikov, kjer je bilo govora o zdravljenju.

Nenadna odločitev za zdravljenje je očitno povezana z vročitvijo

obdolžitve. Tožeča stranka je poslala prošnjo za preložitev

datuma zagovora brez zdravstvene dokumentacije, o razlogih

odsotnosti z dela od 10.7.2003 dalje ter o zdravljenju odvisnosti

od alkohola pa ni sporočila ničesar. Tudi poziva z dne 16.7.2003,

da predloži pisno potrdilo o zdravljenju, sicer se bo postopek v

zvezi z redno odpovedjo nadaljeval, tožeča stranka ni upoštevala,

čeprav je imela možnost pridobiti izjavo zdravnice. Tožena

stranka verjame, da tožeča stranka ni bila sposobna za

zagovor dne 18.7.2003, vendar ni ravnala tako kot bi morala

in je po svoji krivdi povzročila, da je tožena stranka

nadaljevala s postopkom brez zagovora, saj ji medicinske

Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijani del sodbe

sodišča prve stopnje v mejah razlogov, ki so navedeni v

pritožbi, pri tem pa je pazilo na bistvene kršitve določb

postopka, na katere je dolžno paziti po uradni dolžnosti v

skladu z določbo 2. odstavka 350. člena Zakona o pravdnem

postopku (Ur. l. RS št. 26/99, 2/2004 - ZPP) ter na pravilno

V postopku pred sodiščem prve stopnje ni bilo absolutnih

bistvenih kršitev določb postopka iz 2. odstavka 339. člena

ZPP, na katere pritožbeno sodišče pazi po uradni dolžnosti.

Sodišče prve stopnje je pravilno in popolno ugotovilo

dejansko stanje glede odločilnih dejstev ter sprejelo

materialnopravno pravilno odločitev. Svojo odločitev je

ustrezno obrazložilo. Zato se pritožbeno sodišče strinja z

razlogi izpodbijane sodbe, v zvezi s pritožbenimi navedbami

Prvostopenjsko sodišče je ugotovilo, da je tožena stranka

dne 25.7.2003 podala tožniku redno odpoved pogodbe o

zaposlitvi iz krivdnega razloga na podlagi 3. alinee 1.

odstavka 88. člena Zakona o delovnih razmerjih (Ur. l. RS

št. 42/2002 - ZDR). Pisna obdolžitev pred redno odpovedjo

pogodbe o zaposlitvi z vabilom na zagovor dne 18.7.2003 je

bila tožniku vročena 14.7.2003, tožnik pa se zagovora ni

udeležil. Toženo stranko je prosil za preložitev datuma

zagovora z utemeljitvijo, da se zdravi oz. je napoten v

bolnico, vendar tožena stranka prošnje ni upoštevala, ker

tožnik do dneva zagovora kljub ponovnemu pozivu ni predložil

potrdila zdravstvene ustanove, da je sprejet na zdravljenje.

Sodišče prve stopnje je pravilno presodilo, da je redna

odpoved pogodbe o zaposlitvi iz krivdnega razloga nezakonita

zato, ker je tožena stranka kršila določbo 2. odstavka 83.

člena ZDR, ki določa, da mora delodajalec pred redno

odpovedjo pogodbe o zaposlitvi iz razloga nesposobnosti ali

krivdnega razloga in pred izredno odpovedjo pogodbe o

zaposlitvi delavcu omogočiti zagovor, smiselno upoštevaje 1.

in 2. odstavek 177. člena tega zakona, razen če obstajajo

okoliščine, zaradi katerih bi bilo od delodajalca

neupravičeno pričakovati, da delavcu to omogoči, oz. če

delavec to izrecno odkloni ali če se neopravičeno ne odzove

povabilu na zagovor. Res je sicer, da tožnik svoji prošnji

za preložitev zagovora ni priložil pisnega potrdila

zdravnika oz. medicinske dokumentacije, je pa v prošnji

navedel, da se zaradi zdravljenja, ker je napoten v bolnico,

dne 18.7.2003 ne more udeležiti zagovora. Glede na tožnikovo

zdravstveno stanje, kot ga je opisala priča dr. T. L., tožnikova

osebna zdravnica, tožnik dne 18.7.2003 ni bil sposoben udeležiti

se zagovora. V začetku bolniškega staleža, to je od 9.7.2003

dalje, je bil namreč razlog za odobritev začasne odsotnosti

zaradi bolezni sum psihotične psihične motnje ob odvisnosti od

alkohola, kasneje pa depresivna motnja z odvisnostjo od alkohola.

Izpoved tožnikove zdravnice, zdravstvena potrdila Psihiatrične

bolnišnice Begunje ter zapisi dr. T. L. v tožnikovem zdravstvenem

kartonu (priloge C) potrjujejo, da je bilo tožnikovo zdravstveno

stanje tako slabo, da za zagovor pri delodajalcu ni bil sposoben.

Tožnik je v spornih dneh sprva odklanjal zdravljenje in pomoč,

odšel od doma, tako, da so ga iskali s policijo in bil v takšnem

stanju, da bi si lahko kaj naredil, kot je izpovedala dr.

L.. Iz vseh teh razlogov ter ob upoštevanju diagnoze, zaradi

katere mu je bil odobren bolniški stalež, očitno tudi ni bil

sposoben ustrezno poskrbeti za svoje pravice v postopku redne

odpovedi pri delodajalcu, to je, da bi si priskrbel ustrezno

zdravniško opravičilo in ga skupaj s prošnjo za preložitev

zagovora predložil delodajalcu. Zato ni mogoče pritrditi

pritožbi, da je tožeča stranka po svoji krivdi povzročila, da je

tožena stranka nadaljevala s postopkom brez izvedbe zagovora.

Pritožbene navedbe s tem v zvezi so neutemeljene. Odločitev

sodišča prve stopnje, ki je ugodilo tožbenemu zahtevku za

razveljavitev redne odpovedi iz krivdnega razloga in s tem v

zvezi reparacijskemu in reintegracijskemu zahtevku, je pravilna.

Ker niso podani razlogi, iz katerih se sodba izpodbija, in

ne razlogi, na katere mora pritožbeno sodišče paziti po

uradni dolžnosti, je pritožbno sodišče pritožbo kot

neutemeljeno zavrnilo in potrdilo izpodbijani del sodbe

Tožena stranka s pritožbo ni uspela, zato je pritožbeno

sodišče odločilo, da krije sama svoje stroške pritožbenega

postopka. Odločitev o pritožbenih stroških temelji na

ZDR člen 83,  83/2,  88,  88/1,  88/1-3,  83,  83/2,  88,  88/1,  88/1-3.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.