VDS sodba Pdp 1371/2004
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2006-01-12

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Če gre za pravni prenos dela podjetja, preidejo pogodbene in

druge obvetznosti iz delovnega razmerja, ki so jih na dan

prevzema imeli delavci pri delodajalcu - prenosniku, po

samem zakonu na delodajalca prevzemnika (1. odstavek 73.

člena ZDR). Zato bi delodalaec - prevzemnik glede na to, da

je kupil nepremičnine in prevzel dejavnost delodajalca -

prenosnika, moral prevzeti tudi vse delavce, ki so delali na

tem programu. Ker do tega ni prišlo, je delo tožnika pri

delodajalcu - prenosniku (toženi stranki) res postalo nepotrebno,

a mu redna odpoved PZ iz poslovnega ni bila podana zakonito, saj

je do te situacije prišlo zaradi nepravilnega postopanja

delodajalca - prenosnika (tožene stranke), ki ni zagotovil, da bi

bil delavec prevzet k delodajalcu prevzemniku.

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijana sodba sodišča prve

Sodišče prve stopnje je izdalo sodbo, s katero je razveljavilo

redno odpoved pogodbe o zaposlitvi iz poslovnih razlogov z dne

21.5.2003 in toženi stranki naložilo, da je dolžna tožečo stranko

vrniti na delo z dnem 6.8.2003, jo s tem dnem prijaviti v

socialno zavarovanje po osnovi najmanj VI. tarifnega razreda

Kolektivne pogodbe dejavnosti trgovine Slovenije, ji vpisati

delovno dobo v delovno knjižico ter ji plačati pravdne stroške v

znesku 138.897,00 SIT z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 6.7.2004

dalje do plačila, vse v roku 8 dni pod izvršbo.

V odprtem pritožbenem roku se zoper zgoraj navedeno sodbo

pritožuje tožena stranka zaradi zmotne uporabe materialnega prava

in bistvene kršitve določb pravdnega postopka in predlaga, da

pritožbeno sodišče pritožbi ugodi in izpodbijano sodbo spremeni

tako, da tožbeni zahtevek, vključno s stroški, zavrne kot

neutemeljen oziroma podrejeno, da izpodbijano sodbo razveljavi

ter zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje. Tožnik je

pri toženi stranki po pogodbi o zaposlitvi opravljal delo

komercialista in bil le formacijsko zadolžen v okviru del in

nalog v programskem sektorju gradbeno tehničnih izdelkov, ki so

ga sestavljali skladišče Ž. in skladišče G. z veleprodajno

dejavnostjo, kar je tožena stranka prodala končnemu kupcu MS,

d.o.o.. Prevzeti so bili vsi tisti delavci, ki so po pogodbi o

zaposlitvi delali v veleprodaji. Po odprodaji dela podjetja je

pri toženi stranki odpadla kompletna veleprodajna dejavnost in

tožena stranka tožnikovega dela ni več potrebovala. Zanj je

iskala zaposlitvene možnosti v skladu s 3. odstavkom 88. člena

Zakona o delovnih razmerjih (ZDR - Ur. l. RS, št. 42/2002),

vendar mu dela tudi pod spremenjenimi pogoji ni uspela

zagotoviti. Navedeno izhaja tudi iz izpovedi priče M. S.. Sodišče

se v razlogih sodbe ni opredelilo do listinskih dokazov tožene

stranke, v celoti pa je poklonilo vero izpovedi priče R. K.,

čeprav je tudi njemu delovno razmerje pri toženi stranki

prenehalo iz poslovnih razlogov in je imel interes izpovedati o

nekaterih t.i. možnostih prerazporeditve delavcev, vključno

tožnika, kljub temu da je dobro vedel, da za to ni bilo

Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijano sodbo sodišča prve

stopnje v okviru pritožbenih razlogov in pri tem pazilo na

pravilno uporabo materialnega prava in absolutno bistvene kršitve

pravil postopka, ki jih očita pritožba, in na katere pazi

pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti, ko preizkuša sodbo

sodišča prve stopnje, kot mu to nalaga določba II. odstavka 350.

člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP - Ur. l. RS, št. 26/99 in

naslednji). Ob navedenem preizkusu je ugotovilo, da je sodišče

prve stopnje na ugotovljeno dejansko stanje pravilno uporabilo

materialno pravo, in da v postopku ni zagrešilo absolutno

bistvenih kršitev pravil postopka, na katere pazi pritožbeno

sodišče po uradni dolžnosti, in katere očita pritožba.

Pritožbeno sodišče se v celoti strinja s pravnimi in dejanskimi

zaključki sodišča prve stopnje in jih ne ponavlja, glede na

Kot je bilo ugotovljeno v postopku pred sodiščem prve stopnje,

čemur ne oporeka niti tožena stranka v pritožbi, je tožena

stranka prodala poslovne proste s programom, zaradi česar je

prišlo do pravnega prenosa dela podjetja. Tak položaj na

delovno-pravnem področju ureja 73. člen ZDR z naslovom "sprememba

delodajalca". Zaradi pravnega prenosa dela podjetja, preidejo

pogodbene in druge pravice in obveznosti iz delovnih razmerij, ki

so jih imeli delavci na dan prenosa pri delodajalcu prenosniku,

to je v konkretnem primeru toženi stranki, na delodajalca

prevzemnika, kot je to določeno v 1. odstavku 73. člena ZDR.

Glede na navedeno zakonsko določbo bi torej kupec nepremičnin in

programa moral prevzeti vse delavce, ki so delali na prevzetem

programu, tako tudi tožnika. Ker do tega ni prišlo, je sicer delo

tožnika pri toženi stranki dejansko postalo nepotrebno, vendar mu

je tožena stranka nezakonito odpovedala pogodbo o zaposlitvi iz

poslovnega razloga, ker je do takega stanja prišlo zaradi

nezakonitega ravnanja tožene stranke, ki se ni dogovorila s

prevzemnikom, to je podjetjem, ki je kupilo nepremičnine in

poslovno dejavnost, v kateri je delal tožnik, da bo prevzela tudi

Ob pravilnem postopanju tožene stranke, tožnikovo delo pri toženi

stranki ne bi bilo nepotrebno, temveč bi bil prevzet k novemu

delodajalcu na podlagi določbe 73. člena ZDR. Zaradi navedenega

so neutemeljene pritožbene navedbe, da bi sodišče prve stopnje

moralo upoštevati listinske dokaze tožene stranke in izpovedi

prič, iz katerih naj bi izhajalo, da je tožnikovo delo pri toženi

stranki nepotrebno, in da zanj dela tudi pod spremenjenimi pogoji

nimajo. Vse to je lahko res, vendar je posledica nezakonitega

ravnanja tožene stranke, zaradi česar je sodišče prve stopnje

utemeljeno tožbenemu zahtevku ugodilo in izpodbijano redno

odpoved pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga razveljavilo

Glede na vse navedeno je pritožbeno sodišče pritožbo zavrnilo kot

neutemeljeno in potrdilo izpodbijano sodbo sodišča prve stopnje,

za kar je imelo podlago v določbi 353. člena ZPP.

ZDR člen 73,  73/1,  88,  88/1,  88/1-1,  73,  73/1,  88,  88/1,  88/1-1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.