VDS sodba Pdp 1763/2004
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2006-01-27

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Rok za podajo redne odpovedi PZ iz poslovnega razloga po 5.

odstavku 88. člena ZDR tožniku, zaposlenemu na delovnem mestu

"vodja vzdrževalne dejavnosti", je pričel teči s trenutkom, ko je

Uprava RS za civilno letalstvo toženi stranki prepovedala

opravljanje vzdrževalno servisne službe in ne že takrat, ko je

pričel veljati pravilnik, ki je določil strožje pogoje za

opravljanje vzdrževalno servisne dejavnosti, katerih tožena

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijana sodba sodišča prve

Tožeča stranka sama krije svoje stroške pritožbenega postopka.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo zavrnilo tožbeni

zahtevek tožnika za razveljavitev redne odpovedi pogodbe o

zaposlitvi iz poslovnih razlogov, za poziv tožnika nazaj na delo

k toženi stranki na delovno mesto vodje vzdrževalne dejavnosti,

za vpis manjkajoče delovne dobe v delovno knjižico od 1.11.2003

do vrnitve na delo ter za isto obdobje obračun bruto plač, od teh

zneskov plačilo prispevkov in davkov ter plačilo neto plače z

zakonskimi zamudnimi obrestmi od mesečnih neto zneskov plače, ki

jih je tožnik vtoževal, poleg tega pa je sklenilo, da vsaka

Zoper navedeno sodbo se iz vseh pritožbenih razlogov pritožuje

tožnik in predlaga pritožbenemu sodišču, da pritožbi ugodi in

izpodbijano sodbo spremeni tako, da njegovemu tožbenemu zahtevku

ugodi v celoti oz. podredno, da jo razveljavi in vrne zadevo

sodišču prve stopnje v nov postopek. V pritožbi navaja, da je

tožena stranka podala odpoved pogodbe o zaposlitvi po izteku roka

30 dni od seznanitve z razlogi za redno odpoved. Ker je bil

Pravilnik o vzdrževalni organizaciji objavljen v Ur. listu RS že

24.12.2002, je potrebno šteti, da od tega dne dalje teče rok za

redno odpoved pogodbe o zaposlitvi. V pritožbenem roku je tožnik

podal tudi dopolnitev pritožbe. V tej dopolnitvi navaja, da je

bil z nastopom razloga za redno odpoved delodajalec seznanjen že

septembra 2002, še preden je bil Pravilnik o vzdrževalni

organizaciji objavljen. To izhaja iz izpovedbe priče I. K.. Ker

je bila tožniku pogodba o zaposlitvi odpovedana po reteku 6-ih

mesecev od nastanka razloga, je odpoved nezakonita.

Tožena stranka je podala odgovor na pritožbo, v katerem predlaga

zavrnitev pritožbe in potrditev izpodbijane sodbe. V odgovoru na

pritožbo navaja, da je tožena stranka podala redno odpoved

pogodbe o zaposlitvi iz poslovnih razlogov v skladu z določbo 5.

odst. 88. čl. ZDR. Ta odpoved ni bila podana po izteku zakonsko

Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijano sodbo v mejah

uveljavljanih pritožbenih razlogov, pri čemer je po uradni

dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb postopka iz 2. odst.

350. čl. Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 -

2/2004) in na pravilno uporabo materialnega prava. Pri tem

preizkusu je ugotovilo, da sodišče prve stopnje bistvenih kršitev

določb postopka iz 1., 2., 3., 6., 7., 8., 11., 12. in 14. tč. 2.

odst. 339. čl. ZPP, na katere pazi pritožbeno sodišče po uradni

dolžnosti, ni storilo in da je na popolno in pravilno ugotovljeno

dejansko stanje sprejelo tudi pravilno materialnopravno

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje na

podlagi izvedenega dokaznega postopka pravilno zaključilo, da je

tožnikov tožbeni zahtevek za razveljavitev redne odpovedi pogodbe

o zaposlitvi iz poslovnih razlogov neutemeljen, posledično pa je

kot neutemeljenega pravilno zavrnilo del njegovega tožbenega

zahtevka, ki se je nanašal na reintegracijo in reparacijo.

Pritožbeno sodišče v celoti soglaša z dejanskimi ugotovitvami in

pravnimi zaključki sodišča prve stopnje, ki izhajajo iz

obrazložitve izpodbijane sodbe, soglaša z dokazno oceno izvedenih

dokazov in glede nje nima pomislekov. Pravilen je zaključek

sodišča prve stopnje, da so pri toženi stranki obstajali poslovni

razlogi za redno odpoved pogodbe o zaposlitvi tožniku, saj je

tožena stranka zaradi sprememb v predpisih, ki so urejali

vzdrževanje, izvajanje sprememb in popravil zrakoplovov,

motorjev, propelerjev, delov in opreme na zrakoplovih, prenehala

z opravljanjem te dejavnosti. Iz tega razloga je prenehala

potreba po tožnikovem delu na delovnem mestu vodja vzdrževalne

dejavnosti. Področje vzdrževalne dejavnosti je bilo na novo

urejeno s Pravilnikom o vzdrževalni organizaciji, potrjeni po

JAR-145 (Ur. l. RS, št. 114/2002). Ta pravilnik je bil objavljen

v Ur. l. RS dne 24.12.2002. Na podlagi določbe 13. čl. pravilnika

je ta akt pričel veljati 25.12.2002. Z ozirom na določbo 11. čl.

citiranega pravilnika so bile organizacije, ki so se ukvarjale z

dejavnostjo, opredeljeno v tem pravilniku, dolžne zahteve iz

S5-JAR-145 uveljaviti v 6-ih mesecih od uveljavitve tega

pravilnika. Sodišče prve stopnje je v postopku ugotovilo, da je

tožena stranka z vzdrževalno dejavnostjo nadaljevala vse do

23.10.2003, ko ji je bilo opravljanje te dejavnosti po pristojnih

organih Uprave RS za civilno letalstvo v Sloveniji prepovedano,

saj tožena stranka ni pridobila potrebnih dovoljenj za

nadaljevanje te dejavnosti, kot jih je zahteval citirani

pravilnik. Ker je bilo v dokaznem postopku ugotovljeno, da je

tožnik svoje delo vodje vzdrževalne dejavnosti opravljal vse do

23.10.2003, od tedaj dalje pa je bilo toženi stranki, kot je bilo

že ugotovljeno, prepovedano opravljati to dejavnost, pritožbeno

sodišče soglaša z ugotovitvijo sodišča prve stopnje, da je s tem

dnem pričel teči rok za odpoved pogodbe o zaposlitvi iz poslovnih

razlogov, kot je opredeljen v 5. odst. 88. čl. Zakona o delovnih

razmerjih (ZDR, Ur. l. RS št. 42/2002). Ob upoštevanju navedenega

je neutemeljena pritožbena navedba tožnika, da je tožena stranka

tožniku redno odpovedala pogodbo o zaposlitvi po izteku rokov iz

5. odst. 88. čl. ZDR. Iz spisovne dokumentacije je namreč

razvidno, da je tožena stranka tožniku pogodbo o zaposlitvi

Neutemeljena je pritožbena trditev tožnika, da je pričel rok za

redno odpoved pogodbe o zaposlitvi teči že septembra 2002, ko se

je I. K. s takratnim direktorjem tožene stranke pogovarjal o tem,

kaj bo morala tožena stranka postoriti za pridobitev dovoljenja

za opravljanje servisne dejavnosti po JAR predpisih. Ti pogovori

in tudi izpovedba priče K., da takratni direktor tožene stranke

za opravljanje servisne dejavnosti ni bil zainteresiran, ne

pomenijo, da je že takrat obstajal poslovni razlog za redno

odpoved pogodbe o zaposlitvi iz poslovnih razlogov tožniku.

Poslovni razlog je nastal, ko je bilo ugotovljeno, da tožena

stranka ne bo mogla več opravljati servisne dejavnosti, to pa je

bilo takrat, ko ji je pristojni organ to dejavnost prepovedal

opravljati, ker ni izpolnjevala predpisanih pogojev za

opravljanje te dejavnosti. Glede na to pa je neutemeljena tudi

pritožbena navedba tožnika, da je rok iz 5. odst. 88. čl. ZDR

pričel teči 25.12.2002, ko je pričel veljati Pravilnik o

Ker uveljavljani pritožbeni razlogi niso bili podani, niti niso

bili podani razlogi, na katere pazi pritožbeno sodiče po uradni

dolžnosti, je bilo potrebno pritožbo tožnika zavrniti kot

neutemeljeno in potrditi izpodbijano sodbo sodišča prve stopnje

Odločitev o pritožbenih stroških temelji na določbi 1. odst. 165.

čl. ZPP. Ker tožnik s pritožbo ni uspel, sam krije svoje stroške

pritožbenega postopka. Pritožbeno sodišče o stroških tožene

stranke v zvezi z odgovorom na pritožbo ni odločalo, ker jih ta v

ZDR člen 88,  88/1,  88/1-1,  88/5,  88,  88/1,  88/1-1,  88/5.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.