VDS sklep Pdp 623/2007
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2007-06-08

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

glavna obravnava - vabilo - vročitev - fikcija vročitve - čas za pripravo

Sodišče prve stopnje pri razpisu naroka za glavno obravnavo oziroma vabljenju na ta narok tožeči stranki ni zagotovilo primernega časa za pripravo, niti če se upošteva datum fiktivne vročitve vabila, niti če se upošteva datum, do katerega bi imela tožena stranka še možnost prevzeti pošiljko na pošti. V slednjem primeru bi se 15-dnevni rok iztekel šele sedem dni po opravljenem naroku. Ker tako ni mogoče šteti, da je bila vročitev vabila pravilno opravljena, niso bili podani pogoji, pod katerimi nastopi fikcija umika tožbe.

Pritožbi se ugodi, izpodbijani sklep se razveljavi in zadeva vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom odločilo, da se v tem individualnem delovnem sporu postopek ustavi.

Zoper navedeni sklep se pritožuje tožeča stranka, smiselno iz pritožbenega razloga bistvene kršitve določb postopka. V pritožbi navaja, da se tožeča stranka glavne obravnave ni udeležila, ker ni prejela vabila, kar je razvidno iz priloženega poštnega izpisa oz. zahtevka za izdajo fotokopije poštne pošiljke, ki je bila izdana dne 5.4.2007, kjer ni podpisa o prejemu pošte. Poštni uslužbenec naj bi dostavil poštno pošiljko prvič dne 25.11.2006, nato pa še 27.11.2006, vendar tožena stranka obvestila o poštni pošiljki ni prejela in tudi ni vedela za to pošto. Narok je bil razpisan za 5.12.2006, rok za dvig poštne pošiljke pa je 15 dni, kar pomeni, da je časovni razmik prekratek. Tožeča stranka smiselno predlaga razveljavitev sklepa in ponovni razpis glavne obravnave.

Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijani sklep v mejah uveljavljanih pritožbenih razlogov, pri čemer je po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb postopka iz 2. odstavka 350. člena v zvezi s 366. členom Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/99-2/2004 - ZPP) in na pravilno uporabo materialnega prava. Pri tem preizkusu je ugotovilo, da je sodišče prve stopnje zagrešilo bistveno kršitev določb postopka iz 1. odstavka 339. člena ZPP ter sprejelo napačno odločitev. Nepravilno je štelo, da so izpolnjeni pogoji za ustavitev postopka zaradi umika tožbe v skladu z določbo 2. odstavka 28. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (Ur. l. RS, št. 2/2004 - ZDSS-1).

Iz ugotovitev prvostopenjskega sodišča izhaja, da je tožena stranka, ki ji je bila tožba vročena, v zakonskem roku podala odgovor na tožbo ter pristopila na narok za glavno obravnavo dne 5.12.2006, medtem ko tožeča stranka na narok za glavno obravnavo dne 5.12.2006 ni pristopila, čeprav je bila pravilno vabljena. Sodišče prve stopnje je štelo, da je bila vročitev tožnici opravljena 27.11.2006 po določbi 141. člena ZPP (fikcija vročitve).

Iz podatkov v spisu izhaja, da je sodišče prve stopnje tožnici vročalo vabilo tožeči stranki za narok za glavno obravnavo dne 5.12.2006 po pošti. Vročitev je bila poskušana dvakrat - prvič dne 25.11.2006, ko je bilo tožeči stranki puščeno prvo obvestilo o prispelem pismu z naročilom, da počaka na svojem domačem naslovu dne 27.11.2006, ko bo poštar ponovno prinesel pismo, ki ga mora stranka osebno prevzeti. Ker tudi dne 27.11.2006 osebna vročitev ni bila mogoča, je poštar pustil tožnici drugo obvestilo o prispelem pismu, iz katerega izhaja, da lahko pismo prevzame na pošti 27.11.2006 oz. v 15 dneh od 28.11.2006 dalje, obvestilo pa je vsebovalo pravilen pravni pouk, da bo sodišče štelo, da je bila vročitev opravljena na dan, ko je bilo puščeno to (drugo) obvestilo, to je 27.11.2006 (141. člen ZPP), če tožnica pošiljke v 15 dneh ne bo dvignila. Ker je iz vrnjene poštne pošiljke v spisu (list. št. 25) razvidno, da sta bili obvestili puščeni v hišnem predalčniku, niso sprejemljive pritožbene navedbe, da tožnica obvestil o poštni pošiljki ni prejela in da za pošto ni vedela.

Sodišče prve stopnje je sicer pravilno štelo, da je bila vročitev navedenega vabila opravljena v skladu z zakonom in da je nastopila t.i. fikcija vročitve po 2. odstavku 141. člena ZPP, ki določa, da se v primeru, če naslovnik pisanja ne dvigne v 15 dneh (po drugem obvestilu o prispelem pismu), šteje, da je bila vročitev opravljena na dan, ko je bilo na vratih oz. v hišnem ali izpostavljenem predalčniku puščeno obvestilo, na kar je treba naslovnika v obvestilu opozoriti. Tožnica je bila na navedeno opozorjena, zato se šteje, da je bila vročitev opravljena dne 27.11.2006.

Kljub navedeni sicer pravilni vročitvi vabila na narok za glavno obravnavo pa pritožbeno sodišče ugotavlja, da tožeča stranka na obravnavo ni bila vabljena pravilno zato, ker sodišče prve stopnje pri razpisu ni upoštevalo določbe 2. odstavka 280. člena ZPP, po kateri je narok za glavno obravnavo treba določiti tako, da ostane strankam zadosti časa za pripravo, vendar najmanj petnajst dni od prejema vabila. Pri razpisu naroka bi moralo upoštevati tako določbe 280. člen ZPP kot tudi določbe ZPP o osebni vročitvi pisanj, torej tudi 3. odstavek 142. člena ZPP o vročanju za primer, ko vročevalec osebe, ki ji mora pisanje osebno vročiti, ne najde na njenem naslovu. V obravnavanem primeru med prejemom vabila in narokom ni bilo zagotovljeno najmanj 15 dni - niti če se upošteva datum (fiktivne) vročitve 27.11.2006 niti če bi se upošteval datum, do katerega bi imela tožeča stranka še možnost prevzeti pošiljko na pošti po drugem obvestilu. Glede na datum, ko je bilo stranki puščeno drugo obvestilo o prispelem pismu - vabilu na narok za glavno obravnavo - bi se namreč 15-dnevni rok, v katerem bi morala tožnica pisanje dvigniti na pošti, iztekel šele 12.12.2006, to je sedem dni po opravljenem naroku. Tožnica zato v pritožbi utemeljeno opozarja, da je bil časovni razmik med rokom za dvig poštne pošiljke in datumom, ko je bil razpisan narok, prekratek.

Skladno z 2. odstavkom ZDSS-1 se šteje, da je tožeča stranka umaknila tožbo, če ne pride na poravnalni narok ali na prvi narok za glavno obravnavo. Ta določba pa se glede na 5. odstavek istega člena uporabi le pod pogojem, da je bila stranka pravilno vabljena in da ni izkazala upravičenih razlogov za izostanek oziroma ni splošno znanih okoliščin, iz katerih izhaja, da stranka iz upravičenih razlogov ni mogla priti na narok. V obravnavanem primeru tožeča stranka na narok za glavno obravnavo ni bila pravilno vabljena, saj narok za glavno obravnavo ni bil določen tako, da bi bil zagotovljen čas za pripravo v trajanju najmanj 15 dni od prejema vabila. Zato ni bilo pogojev za ustavitev postopka zaradi fikcije umika tožbe.

Podana je torej bistvena kršitev določb pravdnega postopka iz 1. odstavka 339. člena ZPP, saj sodišče med postopkom ni uporabilo oz. je nepravilno uporabilo citirane določbe ZPP ter določbe 28. člena ZDSS-1, kar je lahko vplivalo na zakonitost in pravilnost izpodbijanega sklepa.

Ker so uveljavljani pritožbeni razlogi podani, je pritožbeno sodišče pritožbi ugodilo, razveljavilo izpodbijani sklep ter zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v nov postopek (3. točka 365. člena, 1. odstavek 354. člena v zvezi s 366. členom ZPP).

ZPP člen 141,  141/2,  141/3,  280,  280/2,  141,  141/2,  141/3,  280,  280/2.  ZDSS-1 člen 28,  28/2,  28,  28/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.