VDSS sodba Pdp 1061/2003
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2003-06-19

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

redna odpoved pogodbe o zaposlitvi - krivdni razlogi - sindikalni zaupnik - alkoholiziranost delavca na delovnem mestu - začasna odredba - ZDR 2002

Sindikalnemu zaupniku zaradi sindikalne dejavnosti ni mogoče znižati plače ali proti njemu začeti disciplinskega ali odškodninskega postopka ali ga kako drugače postavljati v manj ugoden ali podrejen položaj. Pri odpovedi pogodbe o zaposlitvi zaradi krivdnega ravnanja (alkoholiziranosti na delovnem mestu), ne gre za ravnanje v skladu z zakonom, kolektivno pogodbo ali pogodbo o zaposlitvi, ampak za ravnanje, ki pomeni kršitev le-teh. Ker očitano krivdno ravnanje tožnika ni povezano z njegovo sindikalno dejavnostjo, delodajalec sme odpovedati pogodbo o zaposlitvi brez soglasja sindikata. Zato sodišče utemeljeno ni izdalo začasne odredbe.

Pritožba se zavrne in potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Z izpodbijanim sklepom je delovno sodišče zavrnilo predlog za izdajo začasne odredbe, ki glasi: "Učinkovanje prenehanja pogodbe o zaposlitvi po redni odpovedi iz krivdnega razloga z dne 12.5.2003 se zadrži do pravnomočne odločitve sodišča v tem delovnem sporu." Zoper navedeni sklep se pritožuje tožena stranka zaradi zmotne uporabe materialnega prava in bistvene kršitve določb postopka.

Sodišče prve stopnje je pravilno uporabilo materialno pravo in ni storilo nobene bistvene kršitve določb postopka, kot uveljavlja sodišče prve stopnje, niti ne takšne, na katere pritožbeno sodišče pazi po uradni dolžnosti. Tožeča stranka v pritožbi navaja, da je predvsem napačno stališče sodišča v zvezi z delovnopravno imuniteto, ki sindikalnemu zaupniku gre po 51. členu Panožne kolektivne pogodbe. Meni, da je stališče sodišča nevzdržno, saj 51. člen Kolektivne pogodbe za dejavnost kovinskih materialov in livarn ter za kovinsko in elektroindustrijo Slovenije ne našteva taksativno primerov, ko sindikalni zaupnik uživa delovnopravno imuniteto, temveč gre le za primeroma naštete primere, kar jasno dokazuje že stavek "ali kako drugače postavljen v manj ugoden položaj". Če je soglasje sindikata potrebno za uvrstitev sindikalnega zaupnika med presežke delavcev za prerazporeditev sindikalnega zaupnika, je jasno tudi, da je soglasje sindikata potrebno tudi za odpoved, saj gre v tem primeru za eno najhujših oziroma najbolj neugodnih situacij za sindikalnega zaupnika. Kolektivna pogodba je jasna, tožnik je terjatev izkazal ne samo za verjetno, ampak jo tudi dokazal.

Razen tega pritožba navaja še, da je terjatev izkazana v vsebinskem pogledu, saj se tožniku očita vinjenost, alkotest pa je pozelenel do polovice in ne nad polovico. Splošni akti tožene stranke nikjer ne opredeljujejo, kaj je to vinjenost. Velja načelo, da ni kazni za ravnanje, če ravnanje ni določeno kot prepovedano in če zanj ni predvidene kazni. Glede predpostavke, to je nastanka težke in nenadomestljive škode je povsem jasno, da je zaposlitev ena najpomembnejših dobrin in če delavec izgubi zaposlitev, nima nobenih pravic pri Zavodu za zaposlovanje; gre za nastanek zelo težke in nenadomestljive škode. Nadalje meni, da gre za samovoljno in nezakonito ravnanje, verjetno pa tudi za zastraševanje sindikata in bi bila izdaja začasne odredbe potrebna zaradi preprečevanja samovoljnega in nezakonitega ravnanja tožene stranke.

Pritožbeno sodišče je ocenilo ugotovljena dejstva in zaključuje, da pritožbene navedbe niso utemeljene. Posebno varstvo pred odpovedjo imenovanemu ali voljenemu sindikalnemu zaupniku ureja 113. čl. ZDR. Tudi kolektivne pogodbe se ne smejo uporabljati v nasprotju z zakonom. Ta določa, da sindikalnemu zaupniku brez soglasja sindikata, če ravna v skladu z zakonom, kolektivno pogodbo in pogodbo o zaposlitvi, razen če v primerih poslovnega razloga odkloni ponujeno ustrezno zaposlitev ali če gre za odpoved v postopku prenehanja delodajalca, delodajalec ne sme odpovedati pogodbe o zaposlitvi. V konkretnem primeru gre za odpoved pogodbe o zaposlitvi zaradi krivdnega ravnanja, to je alkoholiziranosti delavca na delovnem mestu. Ne gre torej za ravnanje v skladu z zakonom, kolektivno pogodbo ali pogodbo o zaposlitvi, ampak za ravnanje, ki pomeni kršitev le-teh. V takem primeru delodajalec sme odpovedati pogodbo o zaposlitvi brez soglasja sindikata. Nadaljnje določbe ZDR so v VI. poglavju v členih od 207 do 210. V 210. členu v 2. odstavku je določeno, da sindikalnemu zaupniku zaradi sindikalne dejavnosti ni mogoče znižati plače ali proti njemu začeti disciplinskega ali odškodninskega postopka ali ga kako drugače postavljati v manj ugoden ali podrejen položaj. To pomeni, če je šlo za odpoved pogodbe o zaposlitvi iz razlogov sindikalne dejavnosti. Očitano krivdno ravnanje tožnika ni povezano z njegovo sindikalno dejavnostjo. Zaradi tega je bilo treba pritožbo zavrniti kot neutemeljeno in potrditi izpodbijani sklep, saj pritožbene navedbe o očitku samovoljnega ravnanja in nastanku nenadomestljive škode, niso upoštevne.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.