VDS sklep Pdp 1147/2004
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2006-03-17

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

delovno razmerje - izredna odpoved - odklonitev nalog

Igralec lahko odkloni igranje določene vloge, če bi takšna vloga

pomenila kršitev spoštovanja njegove osebnosti oz. če bi zaradi

nje prišlo do posega v njegovo zasebnost. Čeprav je vprašanje

moralne spornosti vloge oz. teksta tudi subjektivno vprašanje

vsakega posameznika, je pri presoji potrebno upoštevati tudi

spošna, v družbi uveljavljena pravila o tem, kdaj se določeno

ravnanje ali izražanje šteje za moralno sporno.

Pritožbi se ugodi in se izpodbijana sodba razveljavi ter zadeva

vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo razveljavilo izredno

odpoved pogodbe o zaposlitvi z dne 30.6.2003. Ugotovilo je, da

tožniku ni prenehalo delovno razmerje pri toženi stranki in da mu

še traja z vsemi pravicami in obveznostmi (1. tč. izreka). Toženi

stranki je naložilo, da tožnika pozove nazaj na delo, ga

razporedi na delovno mesto, na katerem je opravljal delo pred

izredno odpovedjo pogodbe o zaposlitvi oz. na drugo ustrezno

delo, mu za odobje, ko ni delal, vpiše v delovno knjižico delovno

dobo in mu za isto obdobje obračuna in izplača pripadajočo plačo

skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi od dneva zapadlosti

mesečne plače v plačilo do plačila po predhodnem odvodu davkov in

prispevkov od bruto zneska pripadajočih plač za čas nezakonitega

prenehanja delovnega razmerja, vse v 8 dneh in pod pretnjo

Zoper navedeno sodbo se iz pritožbenih razlogov nepopolno

ugotovljenega dejanskega stanja in zmotne uporabe materialnega

prava pritožuje tožena stranka in predlaga pritožbenemu sodišču,

da pritožbi ugodi, izpodbijano sodbo spremeni tako, da tožnikov

tožbeni zahtevek zavrne oz. podredno, da jo razveljavi in vrne

zadevo sodišču prve stopnje v novo sojenje. V pritožbi navaja, da

sodišče prve stopnje v izpodbijani sodbi ni navedlo, kateri so ti

razlogi, zaradi katerih je tožnik odklonil delo. Sodišče prve

stopnje ni ugotavljalo, ali je bila tožnikova vloga res tako

moralno sporna, da bi pomenila nespoštovanje njegove osebnosti in

bi izpostavljala njegovo zasebnost. Sodišče prve stopnje je

zavrnilo dokazni predlog tožene stranke po pridobitvi mnenja

Združenja poklicnih igralcev o sporni vlogi, ki je tožnik ni

želel igrati. Dramsko delo "Cesarjeve preobleke" je predstava,

narejena za otroke in po ocenah publike, učiteljev in

vzgojiteljev, kakor tudi staršev, ni nikakršnih prizorov

nemoralnosti, kaj šele namigovanj na nemoralnost skozi vso

predstavo. Tožena stranka dodaja, da tudi če bi ta nemoralnost

obstajala, tožnik zanjo ni mogel vedeti, saj ni bil prisoten niti

na prvi vaji, prav tako pa tudi na nobeni od naslednjih vaj in ni

poznal koncepta režiserja za izvedbo tega dela. Iz branja samega

teksta pa prav tako ni zaznati nobenih nemoralnosti, ne v

besedah, ne v stavkih, ne v celotnem tekstu. Odklanjanje vloge

tožnika je povezano z njegovim avtorskim angažiranjem v projektu

R. Š., ki se je odvijal v istem časovnem obdobju kot študij

predstave "Cesarjeve preobleke". Tožnika na delo ni bilo več kot

tri mesece. 44. čl. Zakona o delovnih razmerjih ne ščiti igralca,

da odkloni igranje zaradi moralnih zadržkov glede vsebine vloge.

Tožnik v postopku sploh ni pojasnil, v čem je videl nemoralnost.

Tožena stranka v pritožbi predlaga, da naj pritožbeno sodišče v

primeru razveljavitve izpodbijane sodbe zadevo vrne v ponovno

Tožnik je podal odgovor na pritožbo, v katerem predlaga zavrnitev

pritožbe in potrditev izpodbijane sodbe sodišča prve stopnje.

Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijano sodbo v mejah

uveljavljanih pritožbenih razlogov, pri čemer je po uradni

dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb postopka iz 2. odst.

350. čl. Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 -

2/2004) in na pravilno uporabo materialnega prava. Pri tem

preizkusu je ugotovilo, da sodišče prve stopnje bistvenih kršitev

določb postopka iz 1., 2., 3., 6., 7., 8., 11., 12. in 14. tč. 2.

odst. 339. čl. ZPP, na katere pazi pritožbeno sodišče po uradni

dolžnosti, ni storilo, vendar pa je zaradi zmotno uporabljenega

materialnega prava ostalo dejansko stanje nepopolno ugotovljeno.

Zakon o delovnih razmerjih (ZDR, Ur. l. RS, št. 42/2002) je v 31.

čl. uzakonil temeljno obveznost delavca, ki je v tem, da mora

vestno opravljati delo na delovnem mestu, za katerega je sklenil

pogodbo o zaposlitvi, v času in na kraju, ki sta določena za

izvajanje dela, upoštevaje organizacijo dela in poslovanje pri

delodajalcu (1. odst. 31. čl. ZDR. Po 32. čl. ZDR mora delavec

upoštevati zahteve in navodila delodajalca v zvezi z

izpolnjevanjem pogodbenih in drugih obveznosti iz delovnega

razmerja. Po drugi strani je dolžan delodajalec delavcu

zagotavljati delo, za katerega sta se stranki dogovorili v

pogodbi o zaposlitvi (1. odst. 41. čl. ZDR). Delodajalec je

dolžan varovati tudi delavčevo osebnost ter upoštevati in ščititi

njegovo zasebnost (44.čl. ZDR). Sodišče prve stopnje je v

postopku ugotovilo, da lahko igralec odkloni igranje določene

vloge, če obstajajo za to moralni zadržki. Do takšnega zaključka

je prišlo na podlagi izpovedbe tožnika na naroku za glavno

obravnavo dne 13.5.2004 in navedb tožene stranke, podanih na

prvem naroku za glavno obravnavo dne 15.4.2004. Tožnik je v svoji

izpovedbi pojasnil, da je igranje vloge v predstavi "Cesarjeve

preobleke" odklonil zaradi lascivne, opolzke vsebine, zaradi

česar ga je bilo sram igrati pred otroško publiko. Po drugi

strani sta priči S. S. (umetniški vodja) in M. A. (režiser)

pojasnili, da se jima navedena predstava ne zdi moralno sporna.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da se sodišče prve stopnje v

izpodbijani sodbi ni opredelilo do tega, na podlagi česa je

zaključilo, da je bila tožnikova vloga v predstavi "Cesarjeve

preobleke" tako moralno sporna, da je tožnik utemeljeno odklonil

igranje te vloge. Po stališču pritožbenega sodišča bi sicer

igralec lahko odklonil igranje določene vloge, če bi takšna vloga

pomenila kršitev spoštovanja njegove osebnosti oz. če bi zaradi

nje prišlo do posega v njegovo zasebnost. Dosedaj izvedeni dokazi

v postopku pred sodiščem prve stopnje pa ne dajejo opore takšnemu

zaključku, saj iz dokaznega postopka ne izhaja, v čem je bila po

tožniku zatrjevana lascivnost oz. opolzkost tematike, ki bi sicer

eventualno lahko pomenila razlog za odklonitev igranja sporne

vloge tožnika v predstavi "Cesarjeve preobleke". Pritožbeno

sodišče sicer soglaša s stališčem sodišča prve stopnje, da je

vprašanje moralne spornosti tudi subjektivno vprašanje vsakega

posameznika, vendar pa je potrebno upoštevati pri tem vprašanju

določena splošna, v družbi uveljavljena merila o tem, kdaj se

neko ravnanje oz. izražanje šteje za moralno sporno. Ocena

moralnosti oz. nemoralnosti je odvisna tudi od tega, v povezavi s

kakšno družbeno skupino se takšno ravnanje ocenjuje. Tako je po

prepričanju pritožbenega sodišča potrebno npr. besedilo

predstave, namenjeno otrokom, ocenjevati s strožjimi merili kot

pa besedilo, namenjeno krogu odraslih gledalcev.

Ker je sodišče prve stopnje zmotno uporabilo materialo pravo, ko

je štelo, da je potrebno pri ravnanju delodajalca v zvezi z

varovanjem in spoštovanjem delavčeve osebnosti ter upoštevanjem

in ščitenjem njegove zasebnosti upoštevati le subjektivno občutje

delavca, ne pa tudi objektivnih okoliščin (če je določeno

ravnanje delodajalca dejansko pomenilo tudi poseg v delavčevo

osebnost in kršilo njegovo zasebnost glede na širše oblikovane

družbene norme in kriterije o moralnosti oz. nemoralnosti

določenega ravnanja), je ostalo dejansko stanje glede navedenega

nepopolno ugotovljeno. Iz tega razloga je pritožbeno sodišče

pritožbi tožene stranke ugodilo in izpodbijano sodbo razveljavilo

ter zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v novo sojenje (355. čl.

ZPP). V ponovljenem postopku bo moralo sodišče prve stopnje

ugotoviti, iz katerega razloga je tožnik vlogo, ki bi jo moral

igrati, opredelil kot vlogo, ki govori o lascivni oz. opolzki

tematiki, ali bi z igranjem v tej vlogi dejansko prišlo do

kršitve spoštovanja tožnikove osebnosti oz. ali bi ta vloga

pomenila poseg v njegovo zasebnost. Do ugotovitve navedenih

dejstev bo sodišče prve stopnje lahko prišlo na podlagi ponovnega

zaslišanja tožnika oz. tudi na podlagi morebitne izvedbe

preostalih predlaganih, a neizvedenih dokazov. Ko bo sodišče prve

stopnje izvedlo postopek v nakazani smeri in razčistilo vsa

sporna vprašanja, naj ponovno odloči o utemeljenosti tožnikovega

tožbenega zahtevka. Ob tem se bo moralo sodišče prve stopnje

opredeliti tudi do tega, če je tožena stranka pri izredni

odpovedi pogodbe o zaposlitvi upoštevala vse pogoje iz 1. odst.

110. čl. ZDR (če so obstajale okoliščine in interesi obeh

pogodbenih strank, zaradi katerih ni bilo mogoče nadaljevati

delovnega razmerja do izteka odpovednega roka).

Pritožbeno sodišče pa ugotavlja, da ne obstajajo razlogi za to,

da bi se nova glavna obravnava opravila pred drugim senatom (356.

čl. ZPP), kot to predlaga tožena stranka. Glede na navedeno je ta

ZDR člen 31,  32,  41,  44,  111,  111/1,  111/1-2,  31,  32,  41,  44,  111,  111/1,  111/1-2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.