VDS sklep Pdp 1492/2002
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2004-04-01

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Sodišče mora v obrazložitvi zamudne sodbe poleg procesnih razlogov navesti tudi, katera so tista pravnorelevantna dejstva, ki jih je vzelo za podlago svoje odločitve in navesti pravno normo, na katero je oprlo svojo odločitev.

Pritožbi se ugodi in se izpodbijana zamudna sodba razveljavi ter zadeva vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

Pritožbeni stroški so nadaljnji stroški postopka.

Sodišče prve stopnje je izdalo zamudno sodbo, s katero je toženi stranki naložilo, da je dolžna tožeči stranki plačati znesek 5.258.970,00 SIT skupaj z zakonitimi zamudnimi obrestmi od posameznih zneskov razvidnih iz izreka sodbe od zapadlosti do plačila. Sklenilo je, da je tožena stranka dolžna tožeči stranki plačati stroške postopka v znesku 115.600,00 SIT skupaj z zakonitimi zamudnimi obrestmi od izdaje sodbe sodišča prve stopnje dalje do plačila.

Zoper zgoraj navedeno sodbo se v odprtem pritožbenem roku pritožuje tožena stranka iz vseh pritožbenih razlogov in predlaga, da pritožbeno sodišče pritožbi ugodi in izpodbijano sodbo razveljavi ter zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje. Meni, da je sodišče prve stopnje izdalo zamudno sodbo v nasprotju z določbo 318. člena Zakona o pravdnem postopku, ker utemeljenost tožbenega zahtevka ne izhaja iz dejstev, ki so navedena v tožbi oziroma niso potrjena s predloženimi dokazi, kar predstavlja absolutno bistveno kršitev določb pravdnega postopka iz 7. točke 339. člena Zakona o pravdnem postopku. Dejstva, ki so navedena v tožbi ne izhajajo iz predloženih dokazov, niti predloženi dokazi ne izkazujejo tožbenega zahtevka tožeče stranke. Tožena stranka izjavlja, da je vse zneske, ki jih prejela odvedla naprej oziroma izročila tožeči stranki. Tožeča stranka je dne 21.11.2001 s pripravljalno vlogo razširila tožbeni zahtevek še za znesek 6.550,00 SIT in odškodninski zahtevek v višini 4.500.000,00 SIT. Utemeljenost navedb, da si je tožena stranka prisvojila znesek 6.550,00 SIT ne izhaja iz predloženih dokazov oziroma so predloženi dokazi v nasprotju z dejstvi. V predmetni zadevi je tožeča stranka vložila več seznamom, ki naj bi jih podpisala tožena stranka, vendar je ob vpogledu vanje razvidno, da so podpisi na njih različni, kar pomeni, da vseh ni podpisala tožena stranka. Glede odškodninskega zahtevka pa bi morala tožeča stranka dokazati obstoj protipravnega ravnanja tožene stranke, nastanek protipravne škode in vzročno zvezo med ravnanjem in nastalo škodo, česar pa tožeča stranka ni niti izkazala, niti dokazala. Zaradi vsega navedenega tožena stranka predlaga, da pritožbeno sodišče ugodi pritožbi in priglaša pritožbene stroške.

Tožeča stranka je podala odgovor na pritožbo, v katerem prereka pritožbene navedbe in dodaja, da so neutemeljena navajanja tožene stranke, da utemeljenost tožbenega zahtevka ne izhaja iz dejstev, ki so navedena v tožbi. Tožeča stranka je svoja navajanja v tožbi podkrepila z vsemi listinskimi dokazi, dejansko je predložila le blagajniški prejemek z dne 14.7.2000, ostalih blagajniških prejemkov ni predložila, ker jih ni in jih tudi ni vtoževala. Vse vtoževane zneske pa je podkrepila z blagajniškimi prejemki in s primopredajo denarja na sedežu tožeče stranke. Tožeča stranka je tudi v celoti dokazala, da je tožena stranka ravnala v škodo tožeče stranke, ko je kot njen vodilni delavec "storila vse potrebno", da je prišlo do prekinitve pogodbe o upravljanju garažne hiše. V času opravljanja dela je za toženo stranko veljala klavzula konkurenčne prepovedi in vse nedvomno kaže na škodljiva ravnanja tožene stranke. Predlaga zavrnitev pritožbe in priglaša pritožbene stroške.

Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijano zamudno sodbo sodišča prve stopnje v skladu z določbo 2. odstavka 338. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP - Ur. l. RS, št. 26/99 - 2/2004) in 2. odstavkom 350. člena ZPP glede pravilne uporabe materialnega prava in absolutno bistvenih kršitev pravil postopka, na katere pazi pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti. Pri navedenem preizkusu je ugotovilo, da sodba sodišča prve stopnje nima razlogov o odločilnih dejstvih, zaradi česar se je ne da preizkusiti, kar predstavlja absolutno bistveno kršitev pravil postopka po 14. točki 2. odstavka 339. člena ZPP.

Sodišče prve stopnje je izdalo zamudno sodbo na podlagi določbe 277. člena ZPP, ker tožena stranka ni odgovorila na tožbo. V obrazložitvi sodbe je sicer navedlo, da utemeljenost tožbenega zahtevka izhaja iz dejstev, ki so navedena v tožbi in da ta dejstva niso v nasprotju z dokazi, ki jih je predložila tožeča stranka oziroma s splošno znanimi dejstvi. Ni pa pojasnilo, katera so tista pravnorelevantna dejstva, ki jih je sodišče vzelo v podlago svoje odločitve ter na katere pravne norme je oprlo svojo odločitev. 324. člen ZPP določa kaj mora vsebovati pisni odpravek sodbe in med drugim iz določbe 4. odstavka navedenega člena izhaja tudi, da mora biti v obrazložitvi navedeno, na katere predpise je sodišče oprlo sodbo. Po določbi 5. odstavka navedenega člena mora zamudna sodba vsebovati samo razloge, ki upravičujejo tako sodbo. Med navedene razloge pa spada tudi materialnopravna podlaga za ugoditev tožbenemu zahtevku. Samo sklicevanje na procesne določbe namreč ne zadostuje, saj pritožbeno sodišče tako ne more presoditi pravilne uporabe materialnega prava.

Zaradi zgoraj navedenih pomanjkljivosti je moralo pritožbeno sodišče pritožbi ugoditi in izpodbijano sodbo razveljaviti na podlagi določbe 1. odstavka 354. člena ZPP. Pritožbeno sodišče je sklenilo, da so pritožbeni stroški nadaljnji stroški postopka v skladu z določbo 3. odstavka 165. člena ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.