VDS sklep Psp 369/2006
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2006-04-26

umik tožbe - invalidnina za telesno okvaro - stroški postopka

Pravica tožnika do povrnitve stroškov postopka ob umiku tožbe se presoja po določbah 1. odst. 154. čl. ZPP, ki določa, da mora stranka, ki v pravdi ne uspe, nasprotni stranki povrniti stroške. V konkretni zadevi je bila tožba vložena zoper dokončno odločbo toženca, s katero je bilo odločeno o stopnji telesne okvare ter odmerjena invalidnina zanjo od 20.9.2002 dalje. Ker je bil pri tožencu sprožen nov postopek za (višjo) telesno okvaro, je tožnik umaknil tožbo zato, ker je toženec z novo odločbo, izdano 23.2.3006, tožniku priznal višjo stopnjo telesne okvare in s tem višjo invalidnino. Toženec v novem postopku ni spremenil s tožbo izpodbijanih odločb, ampak je tožniku z novo odločbo na podlagi novega dejanskega (zdravstvenega) stanja, priznal višjo stopnjo telesne okvare ter ustrezno višjo invalidnino, pri čemer sta posledično obe navedeni odločbi ostali v veljavi do pričetka učinkovanja nove toženčeve odločbe z dne 23.2.2006. Ker glede na navedeno ni moč zaključiti, da toženec v tem socialnem sporu ne bi uspel, tožniku ni dolžan povrniti njegovih stroškov.

Pritožbi se ugodi in se izpodbijani del sklepa spremeni tako, da se glasi :

"Tožnik nosi sam svoje stroške postopka."

Z izpodbijanim sklepom je prvostopenjsko sodišče vzelo na znanje tožnikov umik tožbe in postopek ustavilo. Nadalje je odločilo, da je toženec dolžan povrniti tožniku stroške zastopanja, skupaj SIT 33.660,00 (2. odst. izreka sklepa).

Zoper odločitev o stroških postopka se pritožuje toženec iz vseh pritožbenih razlogov, iz obrazložitve pritožbe pa izhaja, da se pritožuje zaradi zmotno ugotovljenega dejanskega stanja ter zmotne uporabe materialnega prava.

Po preizkusu zadeve pritožbeno sodišče ugotavlja, da je prvostopenjsko sodišče z izpodbijanim delom sklepa napačno odločilo zato, ker je zmotno uporabilo določbe o stroških iz 158. čl. ZPP, na kar pravilno opozarja pritožba. Zato je pritožbeno sodišče pritožbi ugodilo ter na podlagi 4. tč. 358. čl. v zvezi s 366. čl. ZPP izpodbijani del sklepa spremenilo tako, da je odločilo, da tožnik nosi svoje stroške sam.

Določbe tako 1. kot 2. odst. 158. čl. ZPP namreč ne določajo, da mora toženec v primeru, ko tožnik umakne tožbo, tožniku povrniti njegove stroške postopka. Nasprotno, nanašajo se na dejanski stan, ko tožnik umakne tožbo, toženec pa priglasi stroške postopka ter za tak primer določajo, da mora tožnik, ki umakne tožbo, tožencu povrniti stroške, razen, če je tožbo umaknil takoj, ko je toženec izpolnil zahtevek (1. odst. 158. čl.). Konkreten primer je zato potrebno presojati po določbah 1. odst. 154. čl. ZPP, ki določa, da mora stranka, ki v pravdi ne uspe, nasprotni stranki povrniti stroške. Vendar v konkretni zadevi ni podan niti dejanski stan po tej zakonski določbi. Kot pravilno poudarja pritožba, je bila tožba vložena zoper dokončno odločbo toženca z dne 25.8.2003 (A/3 v spisu sodišča prve stopnje), s katero je bil končan postopek pri tožencu, v katerem je le-ta odločil s prvostopenjsko odločbo z dne 27.3.2003 o stopnji telesne okvare ter odmeril invalidnino zanjo od 20.9.2002 dalje. Ker je bil, kot je razvidno iz spisovnih podatkov prvostopenjskega sodišča, ki je prav zato tožencu med postopkom odstopilo upravni spis, pri tožencu sprožen nov postopek za (višjo) telesno okvaro, je tožnik, kot je razvidno iz obravnavnega zapisnika z dne 3.3.2006, umaknil tožbo zato, ker je toženec z novo odločbo, izdano 23.2.2006, tožniku priznal višjo stopnjo telesne okvare in s tem višjo invalidnino. To pa posledično tudi pomeni in o čemer so tudi v pritožbi obširna izvajanja, da toženec v novem postopku ni spremenil s tožbo izpodbijanih drugostopenjske ter prvostopenjske odločbe, pač pa tožencu z novo odločbo na podlagi novega dejanskega (zdravstvenega) stanja, priznal višjo stopnjo telesne okvare ter ustrezno višjo invalidnino.

Glede na obrazloženo v zadevi ne gre za situacijo, ko bi tožnik tožbo umaknil zato, ker bi toženec v novem postopku spremenil obe s tožbo izpodbijani odločbi in glede katere bi, če bi bila podana, šlo za dejanski stan po 1. odst. 154. čl. ZPP, pač pa je tožnik, kot je zapisano tudi v obravnavnem zapisniku, tožbo umaknil zato, ker glede na že navedeno izdano novo odločbo ni bil več zainteresiran za tožbo, vloženo zoper dokončno odločbo z dne 25.8.2003 ter s tem v zvezi prvostopenjsko z dne 27.3.2003. Posledično sta obe navedeni odločbi ostali v veljavi do pričetka učinkovanja nove toženčeve odločbe z dne 23.2.2006, zaradi česar ni moč zaključiti, da toženec v tem socialnem sporu ne bi uspel in da bi bil zato dolžan tožniku povrniti njegove stroške.

Zaradi vsega obrazloženega je pritožbeno sodišče ob ugoditvi pritožbi spremenilo izpodbijani del sklepa, kot je razvidno iz izreka sklepa pritožbenega sodišča.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.