VDS sklep Pdp 435/2003
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2004-06-24

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

sprememba firme - sprememba firme - pomanjkljiva tožba - zavrženje tožbe

Sprememba imena nekega zavoda oz. sprememba firme gospodarske družbe ne pomeni spremembe strank v postopku, zaradi česar to spremembo lahko izvede že sodišče samo, če ugotovi, da stranka pod imenom, kot jo označuje tožnik, ni več navedena v sodnem registru. Sodišče v takšnem primeru lahko enostavno navede pravilno ime tožene stranke, ne more pa tega storiti, če temu nasprotuje sam tožnik.

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrglo tožbo tožnika, ker je iz podatkov v sodnem registru ugotovilo, da je pri prvotoženi stranki prišlo do spremembe firme, s čimer je seznanilo tudi tožnika, ta pa izrecno ni hotel popraviti firme tako, kot je ta vpisana v sodnem registru.

Zoper sklep se pritožuje tožnik osebno in po pooblaščencu. Uveljavlja vse tri pritožbene razloge iz 1. odst. 338. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS št. 26/99-2/2004) in pritožbenemu sodišču predlaga razveljavitev sklepa in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v nov postopek. Med drugim navaja, da je na naroku opozoril na dejstvo, da pred Okrožnim sodiščem v Ljubljani teče spor v zvezi s spremembo firme prvotožene stranke, pa tudi v zvezi z veljavnostjo sklepa o imenovanju L. U. za zakonito zastopnico prvotožene stranke. Zato je sodišču predlagal, naj obravnavo preloži do odločitve o navedenem gospodarskem sporu. Sodišče prve stopnje je preuranjeno sklepalo, da prvotožena stranka ne obstaja več. Stranka še obstoji, kar izhaja iz dejstva, da jo je na obravnavi zastopala njena ravnateljica. Kakšna bo firma tožene stranke in kdo jo bo smel zastopati, bo jasno po končanem registrskem postopku. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom sodbo tudi napačno utemeljilo s tem, da je zahtevek vsebinsko neutemeljen. Tožnik v svoji osebni pritožbi obširno opisuje kronološki potek dogodkov v postopku pred sodiščem in pri delodajalcu, ta prikaz pa zaključuje s trditvijo, da je prišlo do kršitev postopka za izbiro prijavljenih kandidatov.

Pritožba tožnika (osebno in po pooblaščencu) ni utemeljena.

Pritožbeno sodišče se sicer strinja s pritožbo tožnika, da je sodišče prve stopnje napačno interpretiralo določbo 1. odst. 84. člena Zakona o temeljnih pravicah iz delovnega razmerja (ZTPDR, Ur.l. SFRJ št. 60/89 - 42/90, ki se v RS uporablja kot republiški predpis), saj je tožnik uveljavljal sodno varstvo prav na podlagi te določbe, iz razloga, ker naj bi bil kršen postopek za izbiro prijavljenih kandidatov. Zato na tej podlagi ni bilo razlogov za zavrženje tožbe. Nadalje se je sodišče prve stopnje povsem neustrezno spustilo tudi v vsebinsko obravnavanje zadeve, saj do takšnega obravnavanja sploh ni moglo in smelo priti zaradi formalno pomanjkljive tožbe iz razloga napačno označene tožene stranke, kar je bil tudi prvi in pravilni razlog za zavrženje tožbe.

Tožnik je v tožbi pravilno označil toženo stranko z imenom, ki je vpisano v sodni register. Tekom postopka je sodišče prve stopnje izvedelo, da je prišlo do spremembe imena tožene stranke, s čemer je tožnika tudi seznanilo, ta pa je še vedno vztrajal pri imenu prvotožene stranke, kot ga je navedel v tožbi (glej zapisnik naroka za glavno obravnavo dne 10.10.2002), kasneje vztrajal pri istem imenu tudi v vlogi, ki se jo je zavezal posredovati sodišču v 15 dneh od naroka z dne 10.10.2002 in izrecno vztrajal pri istem imenu (imenu, pod katerim tožena stranka ni več vpisana v sodnem registru) kljub ponovnemu pozivu sodišča in pojasnilu, da tožena stranka takšna, kot je navedena v tožbi, ne obstaja (na naroku dne 28.11.2002). V nastali situaciji sodišču ni preostalo drugega, kot da tožbo zavrže, saj tožena stranka z imenom, pri katerem vztraja tožnik, ne obstaja.

Sprememba imena nekega zavoda oz. sprememba firme gospodarske družbe ne pomeni spremembe stranke v postopku, zaradi česar to spremembo lahko izvede že sodišče samo, če ugotovi, da stranka pod imenom, kot jo označuje tožnik, ni več navedena v sodnem registru. Sodišče v takšnem primeru lahko enostavno navede pravilno ime tožene stranke, ne more pa tega storiti, če temu nasprotuje sam tožnik. V konkretni zadevi se je zgodilo prav to, saj je tožnik izrecno vztrajal pri imenu tožene stranke, ki ni vpisan v sodni register. Takšna tožba pa je formalno pomanjkljiva, saj mora tožba vsebovati tudi sestavine kot vsaka vloga, med temi tudi ime strank (2. odst. 105. člena ZPP), v konkretni zadevi torej ime zavoda, ki pri svojem poslovanju lahko uporablja samo tisto ime, ki je vpisano v sodni register (1. odst. 14. člena Zakona o zavodih - ZZ, Ur.l. RS št. 12/91 - 36/2000). Na drugačno odločitev v konkretni zadevi tudi ne more vplivati podatek, da pred Okrožnim sodiščem v Ljubljani teče postopek v zvezi s spremembo firme prvotožene stranke oz. veljavnostjo sklepa o imenovanju L. U. za zakonito zastopnico prvotožene stranke. Sodišču prve stopnje zaradi tega v konkretni zadevi ni bilo treba prekinjati postopka in čakati na izid spora pred Okrožnim sodiščem v Ljubljani. Dejstvo je, da je registrska označba prvotožene stranke sedaj drugačna, da pa je bil prav tožnik tisti, ki je kljub temu in prizadevanju sodišča prve stopnje insistiral pri drugačni (nepravilni) označbi tožene stranke. Zato mimo tožnikove volje sodišču ni preostalo drugega kot, da tožbo zavrže proti prvotoženi stranki, kar ima v konkretni zadevi enake posledice tudi za tožbo do drugotožene stranke.

Glede na navedeno in v skladu z 2. točko 365. člena ZPP je pritožbeno sodišče pritožbo zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep.

ZZ člen 14,  14/1.  ZPP člen 105,  105/2,  105,  105/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.