VDS sodba Psp 319/2001
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2003-03-14

denarna pomoč med brezposelnostjo - pogoj za uveljavitev pravice - dohodki na družinskega člana - katastrski dohodek

Pravico do denarne pomoči med brezposelnostjo skladno z 2. odst. 35. člena ZZZPB pridobi zavarovanec le v primeru, če dohodki družinskih članov v povprečju ne presegajo zakonsko določenega cenzusa (80 % zajamčene plače po zakonu). Ker je bil že ob upoštevanju plače tožničinega moža ta cenzus presežen, so pritožbene navedbe glede višine katastrskega dohodka brezpredmetne, kajti odločitev o zavrnitvi pravice ni bila odvisna od višine katastrskega dohodka. Celo v primeru, da katastrskega dohodka sploh ne bi bilo, je bil cenzus presežen že z upoštevanjem ostalih dohodkov.

Pritožba se zavrne in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo zavrnilo tožbeni zahtevek tožnice, da se razveljavi odločba toženca opr. št. 020-32-041/98-002 z dne 7.7.1998 in da se ji prizna pravica do denarne pomoči med brezposelnostjo. Zoper sodbo se pritožuje tožnica smiselno zaradi nepravilne ugotovitve dejanskega stanja in posledično nepravilne uporabe materialnega prava. Pri tem navaja, da sodišče ni upoštevalo uradnega mnenja Geodetske uprave v zvezi z ugotovljenim katastrskim dohodkom. Nadalje se sklicuje tudi na težke socialne razmere. Pritožba ni utemeljena. Po preizkusu zadeve pritožbeno sodišče ugotavlja, da je prvostopno sodišče razčistilo dejstva, bistvena za odločitev v sporu ter na podlagi pravilno in popolno ugotovljenega dejanskega stanja ob pravilni uporabi materialnega prava tudi pravilno odločilo. Pri tem ni kršilo postopkovnih določb, na katere pritožbeno sodišče pazi po uradni dolžnosti (2. odst. 350. čl. Zakona o pravdnem postopku, Ur. l. RS št. 26/99 in 96/2002 - ZPP). Sodbo je tudi ustrezno obrazložilo tako z dejanskimi kot tudi s pravnimi razlogi. Glede pritožbenih navedb pa pritožbeno sodišče poudarja naslednje. Zakon o zaposlovanju in zavarovanju za primer brezposelnosti (Ur. l. RS št. 5/91 z nadaljnjimi spremembami - ZZZPB) v 2. odst. 35. čl. določa, da pravico do denarne pomoči pridobi zavarovanec, če njegovi dohodki, skupaj z dohodki družinskih članov na osebo v zadnjih treh mesecih pred uveljavitvijo denarne pomoči v povprečju ne presegajo 80 % zajamčene plače po zakonu. Glede na to, da je tožnica zahtevo za priznanje vtoževane pravice vložila dne 27.2.1998, je v omenjenem obdobju po sklepu Vlade RS (Ur.l. RS št. 3/98) zajamčena plača znašala 37.045,00 SIT bruto, 80 % zajamčene plače pa je znašalo 29.636,00 SIT bruto. Omenjeni znesek je torej predstavljal cenzus za priznanje pravice do denarne pomoči. Že sodišče prve stopnje, pred njim pa tudi toženec sta ugotovila, da družina šteje dva člana, s tem, da je v spornem obdobju dohodek imel le tožničin mož S. M., ki je v obdobju od meseca novembra 1997 do vključno meseca januarja 1998 prejel znesek plače v skupni višini 216.280,00 SIT bruto oziroma povprečno 72.093,34 SIT bruto na mesec. Omenjene podatke tožnica v tožbi tudi ne izpodbija. Izpodbija pa višino katastrskega dohodka, ki naj bi po podatkih, ki jih je uporabil toženec in nato tudi prvostopno sodišče, v letu 1997 znašal 6.870,00 SIT (potrdilo Davčnega urada Murska Sobota, Izpostava Lendava št. 40352-03/98-1 00743 z dne 13.2.1998). Vendar pa tudi v primeru, da bi prvostopno sodišče upoštevalo podatke Območne geodetske uprave Murska Sobota, Izpostava Lendava, kot izhajajo iz posestnega lista opr. št. 90311-1662/1998-2 z dne 16.10.1998 (v prilogah sodnega spisa A/4) in kot se to tudi zavzema tožnica, torej da je katastrski dohodek za leto 1997 znašal 4.185,56 SIT, je bil cenzus za pridobitev pravice v višini 29.636,00 SIT presežen že ob upoštevanju plače tožničinega moža, ki je v pravno relevantnem obdobju, kot je bilo to že obrazloženo, znašala 72.093,34 SIT bruto povprečno na mesec oziroma 36.046,97 SIT na mesec na posameznega družinskega člana. Glede na navedeno tudi v primeru, če katastrskega dohodka sploh ne bi bilo, je bil premoženjski cenzus že samo ob upoštevanju plače tožničinega moža, presežen. S tem v zvezi tudi sklicevanje na težko socialno stanje za rešitev predmetne zadeve ni pravno relevantno, kajti za priznanje pravice do denarne pomoči morajo biti izpolnjeni vsi z zakonom določeni kriteriji, ki pa jih tožnica, kot je bilo to že obrazloženo, ne izpolnjuje. Glede na navedeno je pritožbeno sodišče pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo izpodbijano sodbo sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.