VDS Sodba Pdp 363/98
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2000-12-02

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

trajni presežek - varovana kategorija delavcev

Ne gre za zlorabo pravice, če se tožnikova žena v času ugovornega roka zoper sklep o prenehanju delovnega razmerja zaradi trajnega presežka delavca prijavi na zavodu za zaposlovanje, zaradi česar sodi delavec v zaščiteno kategorijo delavcev po 36. d členu ZDR. Bistveno je, da delavec pridobi ta status do dokončnosti sklepa o prenehanju delovnega razmerja.

Pritožba se zavrne kot neutemeljena in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje razsodilo, da se sklep predsednika tožene stranke št. V/93-134 z dne 16.8.1993 o prenehanju delovnega razmerja tožniku in z njim v zvezi sklep odbora za pritožbe tožene stranke z dne 17.9.1993, s katerim je bil tožnikov ugovor zavrnjen, razveljavi. Sodišče prve stopnje je razsodilo še, da je tožena stranka dolžna pozvati tožnika nazaj na delo, ga razporediti na ustrezno delovno mesto glede na tožnikovo invalidnost, mu obdobje ko ni delal od 4.4.1994 do vrnitve na delo vpisati kot delovno dobo v delovno knjižico, mu za isto obdobje obračunati in izplačati pripadajočo plačo, ki bi bila tožniku izplačana, če bi bil v istem obdobju na delu pri toženi stranki, z zakonitimi zamudnimi obrestmi, od dneva zapadlosti mesečne plače do plačila, vse v 8-ih dneh pod izvršbo.

Zoper zgoraj navedeno sodbo se je pravočasno pritožila tožena stranka preko svojega pooblaščenca iz razlogov zmotne ugotovitve dejanskega stanja ter zaradi napačne uporabe materialnega prava in predlagala, da pritožbeno sodišče pritožbi ugodi ter izpodbijano sodbo v celoti razveljavi ter na podlagi podatkov v spisu samo odloči o zadevi ter zavrne tožbeni zahtevek v celoti, v kolikor pa meni, da je potrebno dejansko stanje dodatno razjasniti, pa naj izpodbijano sodbo razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v ponovno obravnavo. Tožena stranka v pritožbi ponovno razlaga, da je šlo za zlorabo instituta 36. d člena Zakona o delovnih razmerjih in da se je tožnikova žena zgolj fiktivno prijavila na Zavodu za zaposlovanje z namenom, da tožnik pridobi pritožbeni razlog.

Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijano sodbo sodišča prve stopnje v okviru pritožbenih razlogov in po uradni dolžnosti glede pravilne uporabe materialnega prava in absolutnih bistvenih kršitev določb postopka iz 2. odst.

354. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP - Ur. l. SFRJ, št. 4/77 - 27/90). Na podlagi navedenega preizkusa je ugotovilo, da je sodišče prve stopnje popolno ugotovilo dejansko stanje in na ugotovljeno dejansko stanje pravilno uporabilo materialno pravo ter da v postopku ni zagrešilo absolutnih bistvenih kršitev pravil postopka.

Sodišče prve stopnje se je pri odločitvi pravilno oprlo na določbo 36. d člena Zakona o delovnih razmerjih (ZDR - Ur.

l. RS, št. 14/90 - 71/93), ki določa varovane kategorije delavcev pred prenehanjem delovnega razmerja. 4. odst.

navedenega člena določa, da lahko samo s soglasjem delavca preneha delovno razmerje delavcu, katerega zakonec je kot nezaposlen prijavljen na Zavodu za zaposlovanje. Po navedeni določbi torej takemu delavcu ne more prenehati delovno razmerje in tudi ne more biti uvrščen v program razreševanja presežkov delavcev, tako kot delavci, ki bi jim po preteku določenega statusa prenehalo delovno razmerje, to je kot delavcem, ki jih našteva 36. c člen ZDR.

Pritožbeno navajanje tožene stranke, da je tožnik zlorabil svojo pravico, da je postal zaščitena kategorija delavca, s tem ko se je njegova žena prijavila kot brezposelna oseba na Zavodu za zaposlovanje v času ugovornega roka, je neutemeljeno. Za odločanje o tem, ali delavec spada v zaščiteno kategorijo delavcev po 36. d členu ZDR je namreč bistveno, ali delavec pridobi tak status do dokončnosti sklepa o prenehanju delovnega razmerja in ne ob sprejemu programa razreševanja trajno presežnih delavcev. V postopku pred sodiščem prve stopnje pa je bilo ugotovljeno, da tožnikova žena tudi v času izdaje prvostopnega sklepa ni bila zaposlena, res pa se je kot nezaposlena oseba prijavila pri Zavodu za zaposlovanje šele v teku ugovornega postopka, kar pa na samo pravico tožnika po 4. odst. 36. d člena ZDR ne vpliva. Da ne gre za zlorabo pravice, pritožbeno sodišče zaključuje tudi zato, ker iz 4. odst. 36. d člena izhaja namen zakonodajalca, da doseže, da družina ne ostane brez vsaj enega zaposlenega hranitelja družine. Zato prijava nezaposlene žene tožnika šele v ugovornem roku, ne pomeni zlorabe pravice. Zato bi morala tožena stranka v ugovornem postopku upoštevati dejstvo, da tožnik ne more biti spoznan za trajno presežnega delavca, ker je pridobil status delavca, ki spada v zaščiteno kategorijo.

Pritožba sicer pravilno opozarja, da je pritožbeno sodišče v sklepu VDSS Pdp 606/94 z dne 26.1.1995 zavzelo drugačno stališče, vendar pritožbeno sodišče ni vezano na drugačne odločitve v podobnih primerih. V konkretnem primeru je zavzelo stališče, kot je navedeno zgoraj, torej da delavci, katerih zakonec je prijavljen na zavodu kot nezaposlena oseba, v programu presežkov delavcev sploh ne morejo biti opredeljeni kot delavci, ki bi jim po preteku določenega statusa prenehalo delovno razmerje, ker niso našteti v 36. c členu ZDR. Trajno presežni delavci se določijo z upoštevanjem stanja pri delodajalcu v času sprejemanja programa razreševanja presežnih delavcev. Takrat so delavci, katerih zakonec je prijavljen na zavodu zaščiteni in jim ne more prenehati delovno razmerje, zakon pa tudi ne predvideva njihove razporeditve na čakanje. Zato bo delodajalec v skladu z ugotovljenimi operativnimi razlogi moral namesto tako zaščitenega delavca opredeliti za presežnega drugega zaposlenega - posebno tudi zato, ker je obdobje prijave delavčevega zakonca na Zavod za zaposlovanje bodoče negotovo dejstvo. Lahko se izteče hitro, ali pa traja celo več let, v takšnih obdobjih pa se potrebe po zaposlovanju oz. številu zaposlenih delavcev pri delodajalcu lahko celo večkrat spremenijo - gotovo niso več identične potrebam in stanju ob določanju presežnih delavcev v programu razreševanja (ki je bil sprejet glede na stanje, ki je obstajalo tedaj).

Glede na vse navedeno je pritožbeno sodišče pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijano sodbo sodišča prve stopnje.

Pritožbeno sodišče je določbe ZPP uporabilo na podlagi 1. odst. 4. člena Ustavnega za izvedbno Temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Ur. l. RS, št. 1/91-I in 45/I/94).

ZPP (1977) člen 354,  354/2,  368,  354,  354/2,  368.  ZDR člen 36c,  36d,  36d/3,  36c,  36d,  36d/3.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.