VDS sklep Pdp 773/99
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 1999-10-07

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Delavec mora zoper sklep o prenehanju delovnega razmerja zaradi trajnega presežka ugovarjati pri delodajalcu v roku 15 dni od prejema sklepa, sicer ni izpolnjena predpostavka za uveljavljanje sodnega varstva, in se tožba zavrže.

Pritožba se zavrne kot neutemeljena in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje zavrglo tožničino tožbo, s katero je zahtevala razveljavitev sklepa tožene stranke o prenehanju delovnega razmerja z dne 14.10.1997 in neprekinjeno priznanje pravic iz delovnega razmerja pri toženi stranki. Pri tem je ugotovilo, da je bil predmerni sklep o prenehanju delovnega razmerja, ki vsebuje pravilni pravni pouk o možnosti ugovora, tožnici vročen že oktobra 1997, zoper njega tožnica v zakonitem roku ni ugovarjala, tožbo pa je vložila šele 25.2.1999, ko ji je bilo v vmesnem obdobju že dokončno zavrnjeno priznanje pravic iz naslova zavarovanja za čas brezposelnosti.

Zoper gornji sklep se pritožuje tožnica iz razloga nepopolne ugotovitve dejanskega stanja in zmotne uporabe materialnega prava ter predlaga njegovo razveljavitev in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v novo sojenje. Pri tem opozarja, da bi moralo sodišče upoštevati, da je po zavrnitvi pravic iz naslova zavarovanja za čas brezposelnosti pred vložitvijo tožbe dne 15.1.1999 na toženo stranko naslovila zahtevek za uveljavljanje pravic, ki ga tožena stranka ni obravnavala, tako da so bili izpolnjeni pogoji za vložitev tožbe. V dopolnitvi pritožbe je predlagala zaslišanje predstavnika sindikata o tem, da so že pred tem potekali razgovori s toženo stranko o rešitvi tožničinega položaja.

Glede vprašanja dopustnosti tožbe v tej zadevi je bistveno, da tožnica ni pravočasno ugovarjala zoper sklep tožene stranke o prenehanju delovnega razmerja tožnice z dne 14.10.1997, ki ji je bil vročen istega dne. Z iztekom 15 dnevnega roka za ugovor, katerega v skladu z 2. odst. 80. člena ZTPDR pravilno navaja tudi pravni pouk navedenega sklepa, je postal sklep o prenehanju delovnega razmerja tožnice pravnomočen. Takšnega pravnomočnega sklepa tožnica tudi z vlogo, naslovljeno na toženo stranko dne 15.1.1999, ni mogla več uspešno izpodbiti. Takšno vlogo, ki tudi v formalnem smislu nima vsebine predloga za obnovo postopka v zvezi z izdajo predmetnega sklepa o prenehanju delovnega razmerja, si tožnica glede sklepa z dne 14.10.1997 ni odprla možnosti vložitve tožbe, saj ta vloga na pravnomočnost navedenega sklepa ni vplivala. Prav tako na pravnomočnost navedenega sklepa niso vplivali eventualni ustni razgovori o tožničinih težavah v zvezi z uveljavljanjem pravic za čas brezposelnosti. Tako prvostopno sodišče tudi glede na določbe 2. odst. 333. člena v času izdaje izpodbijanega sklepa veljavnega ZPP tožničine tožbe ni smelo dopustiti, saj je bila pravnomočnost sklepa o prenehanju delovnega razmerja ovira za vodenje sodnega spora.

Glede na povedano tožnica s svojo pritožbo ni mogla uspeti.

ZPP (1977) člen 333,  333/2,  333,  333/2.  ZTPDR člen 80,  80/2,  80,  80/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.