VDS Sklep Pdp 2338/94
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 1996-05-22

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

nedokončnost odločitve delodajalca - disciplinska odgovornost - ugotovitvena tožba

Ker so pravice za čas pravnomočno odrejenega suspenza v končni fazi lahko odvisne tudi od končnega izida disciplinskega postopka, v posledici uvedbe katerega je bila tožnica suspendirana, ima tožnica pravovarstveni interes za presojo zakonitosti disciplinske odločbe I. stopnje, ker II. stopni organ delodajalca v zakonitem roku o njenem ugovoru ni odločal.

Pritožbi se ugodi, izpodbijana sodba se razveljavi in zadeva vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje ugotovilo, da odločba disciplinske komisije tožene stranke z dne 23.6.1994 ni postala dokončna in se zato disciplinski ukrep, izrečen tožnici s to odločbo, pred njeno dokončnostjo ne more izvršiti. Ob dejstvu, da je tožnica zoper odločbo disciplinske komisije vložila pravočasen ugovor, v katerem pa pristojni drugostopni organ tožene stranke ni odločal, prvostopno sodišče zaključuje, da o nedokončni odločitvi delodajalca ne odloča sodišče meritorno, temveč samo ugotovi, da se nedokončna odločitev v tem primeru ne more izvršiti.

Zoper gornjo sodbo se pritožuje tožeča stranka iz pritožbenega razloga zmotne uporabe materialnega prava ter predlaga njeno razveljavitev in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Poudarja, da ima pravno varstvo ravno zato, ker drugostopni organ o njenem ugovoru v zakonitem roku ni odločal, sicer do dokončanja disciplinskega postopka, ki je bil uveden zoper njo, sploh ne bi prišlo.

Ker je tožnica zoper odločbo disciplinske komisije, s katero ji je bil izrečen disciplinski ukrep prenehanje delovnega razmerja, pravočasno ugovarjala, pristojni organ tožene stranke pa o ugovoru tudi po preteku 30 dnevnega roka od dneva, ko je bil ugovor vložen, ni odločil, je tožnica v skladu z določbami 1. odst. 83. čl. ZTPDR v načelu opravičeno zahtevala sodno varstvo. 3. odst. 24. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (Ur.l. RS št. 19/94) določa, da sodišče samo odloči o pravici, obveznosti oz. odgovornosti iz delovnega razmerja, če delavec uveljavlja sodno varstvo zaradi razlogov, določenih v 3. odstavku 23. čl. istega zakona, to je takrat, ko delodajalec ni odločil o ugovoru oz. zahtevi za uveljavljanje pravic. Pritožbeno sodišče sicer soglaša z ugotovitvijo sodišča prve stopnje, da prvostopna odločba disciplinske komisije v tem primeru ni postala dokončna in izvršljiva, oziroma da v fazi, ko je zoper njo vložen ugovor, ne more imeti pravnih učinkov. To istočasno pomeni, da tožničina disciplinska odgovornost v tem smislu, da bi se tožnica lahko štela za disciplinsko kršilko, v formalno pravnem smislu še sploh ni bila ugotovljena. S tega vidika se tako dejansko postavlja vprašanje obstoja njenega pravno varstvenega interesa za presojo nedokončne disciplinske odločbe. Vendar pa je toženka v tem primeru že na samo uvedbo disciplinskega postopka zoper tožnico vezala tudi začasno odstranitev tožnice iz organizacije. Ker so pravice za čas pravnomočno odrejenega suspenza oz. odstranitve iz organizacije v skladu z določbami 98. člena Zakona o delovnih razmerjih (Ur.l. RS št. 14/90, 5/91 in 71/93) v končni fazi lahko odvisne tudi od končnega izida disciplinskega postopka, v posledici katerega je bila tožnica suspendirana, pa je v situaciji, ko toženka o njenem ugovoru ni odločala, tožnici vsaj iz tega razloga potrebno priznati pravovarstveni interes za presojo zakonitosti spornega prvostopnega disciplinskega sklepa, saj je od izida tega spora o zakonitosti disciplinske odločbe odvisno, ali bo tožnica za dneve suspenza lahko zahtevala razliko nadomestila plače.

Ker je glede na povedano sodišče prve stopnje tožnici neutemeljeno odreklo vsebinsko presojo njenega zahtevka, je bilo potrebno v skladu s 1. odstavkom 369. člena ZPP izpodbijano sodbo razveljaviti, da bo lahko v ponovljenem postopku sodišče prve stopnje izvedlo potrebne dokaze za preveritev dejanskega stanja, ki naj bi bilo podlaga izpodbijanemu disciplinskemu ukrepu in na podlagi tako dopolnjenega postopka presodilo zakonitost spornega disciplinskega ukrepa, oziroma izid spornega disciplinskega postopka z vidika določb 98. čl. ZDR.

ZPP (1977) člen 187,  187/2,  187,  187/2.  ZDR člen 98,  105,  98,  105.  ZDSS člen 23,  23/2,  24,  24/3,  23,  23/2,  24,  24/3.  ZTPDR člen 83,  83/1,  83,  83/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.