VDS Sodba Pdp 298/98
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2000-11-26

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

razporeditev delavcev - organizacija dela - delovni odnosi

Direktor ima pravico razporejati delavce zaradi delovnih potreb, med katere spada tudi organizacija dela, v katero pa so vključeni tudi delovni odnosi. S tem, ko je direktor razporedil delavca v drugo OE (zaradi slabih odnosov med delavci), na delovno mesto, ki ustreza stopnji njegove strokovne izobrazbe, znanju in zmožnostim, ter za katero so bile podane potrebe dela, ni ravnal šikanozno in je taka razporeditev zakonita.

Pritožba se zavrne kot neutemeljena in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

Pritožnik sam trpi svoje stroške pritožbenega postopka.

Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek, s katerim je tožnik zahteval razveljavitev sklepa direktorja tožene stranke z dne 13.5.1993, s katerim je bil zaradi potreb delovnega procesa za eno leto razporejen na delovno mesto zdravstvenega tehnika v urgentnem bloku in sklep zavoda tožene stranke kot drugostopenjskega organa z dne 21.2.1994. Tožnik je tudi zahteval, da mu je tožena stranka dolžna plačati razliko med plačo, ki jo je prejemal na delovnem mestu zdravstvenega tehnika v urgentnem bloku za čas od 13.5.1993 dalje in plačo kot bi jo prejemal na prejšnjem delovnem mestu, vse z zakonskimi zamudnimi obrestmi od vsakega plačilnega dne v posameznem mesecu do celotnega izplačila in plačati davke in prispevke za navedeno razliko za isto obdobje. Sodišče je sklenilo, da je tožeča stranka dolžna povrniti toženi stranki stroške postopka v znesku 506,00 SIT, v 8-ih dneh pod izvršbo.

Zoper zgoraj navedeno sodbo se v odprtem pritožbenem roku pritožuje tožnik iz razloga zmotne ugotovitve dejanskega stanja in predlaga, da pritožbeno sodišče pritožbi ugodi in izpodbijano sodbo spremeni tako, da tožbenemu zahtevku ugodi, podredno pa da izpodbijano sodbo razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje. Tožnik vztraja, da je bil razporejen iz šikanoznih razlogov, kar dokazuje z izpovedjo glavne sestre OE Kirurška služba in tudi z drugimi dokazi, kot je dejstvo, da je v času, ko je bil razporejen v drugo OE, OE Reševalna postaja, kjer je delal pred razporeditvijo, izkazovala potrebe po delavcih njegovega profila. Takoj po njegovi razporeditvi so bili v OE Reševalna postaja razporejeni novi delavci enakega profila, kot ga ima tožnik. Navaja tudi, da je sodišče prve stopnje povsem ignoriralo dejstvo, da je bil razporejen dvakrat in sicer prvič z mesta vodje izmene v OE Reševalna postaja na delovno mesto zdravstvenega tehnika v Urgentni mobilni ekipi, nato pa še enkrat iz navedenega delovnega mesta, ki je sodilo v sklop OE Reševalna postaja v OE Kirurška služba.

Pritožba tudi graja zaključek sodišča prve stopnje, da je bil direktor prisiljen razporediti tožnika zaradi predhodno uvedenega disciplinskega postopka, ki naj bi povzročil določeno napetost in da je bilo to storjeno v cilju zagotovitev nemotenega dela. Tudi dejstvo, da je direktor tožnika ponujal v OE Psihiatrična klinika pri sodišču prve stopnje ni vzbudilo dvoma o nezakonitosti razporeditve tožnika. Tožnik se tudi ne strinja z dokazno oceno sodišča prve stopnje, da so na OE Kirurgija obstajale potrebe po kadrih profila zdravstveni tehnik.

Tožena stranka je podala odgovor na pritožbo, v katerem prereka vse pritožbene navedbe in predlaga zavrnitev pritožbe ter potrditev izpodbijane sodbe sodišča prve stopnje.

Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijano sodbo sodišča prve stopnje v okviru pritožbenih razlogov in po uradni dolžnosti glede pravilne uporabe materialnega prava in absolutnih bistvenih kršitev pravil postopka iz 2. odst. 354. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP - Ur. l. SFRJ, št. 4/77 - 27/90) in ugotovilo, da je sodišče prve stopnje popolno ugotovilo dejansko stanje, na ugotovljeno dejansko stanje pravilno uporabilo materialno pravo ter da v postopku ni zagrešilo absolutnih bistvenih kršitev pravil postopka.

Pritožbene navedbe, da za začasno razporeditev tožnika iz OE Urgentni blok v OE Kirurške službe ni bilo delovnih potreb, so neutemeljene. Pritožbeno sodišče se strinja z dokaznim zaključkom sodišča prve stopnje, da so bile delovne potrebe v OE Kirurške službe izkazane. Pri tem pritožbeno sodišče še pripominja, da ima direktor pravico razporejati delavce zaradi delovnih potreb, med katere spada tudi organizacija dela, v katero pa so tudi vključeni delovni odnosi. Zato so neutemeljene pritožbene navedbe, da je šlo za šikanozno razporeditev tožnika. Dejstvo, da je direktor tožene stranke iskal zaposlitev za tožnika v drugih organizacijskih enotah, namreč po oceni pritožbenega sodišča ne pomeni šikaniranja.

Tožnik je bil začasno razporejen na enako delovno mesto, kot ga je zasedal v OE Urgentni blok pred začasno razporeditvijo, ki jo presoja sodišče v tem postopku, to je na delovno mesto zdravstvenega tehnika, kar tudi sam pojasnjuje v pritožbi. Tako je sodišče prve stopnje pravilno uporabilo določbe 17. člena Zakona o temeljnih pravicah iz delovnega razmerja (ZTPDR - Ur. l. SFRJ, št. 60/89, 42/90), ki v 2. odst. določa, da je delavec lahko zaradi nujne potrebe delovnega procesa in organizacije dela lahko razporejen na vsako delovno mesto, ki ustreza stopnji njegove strokovne izobrazbe za določeno vrsto poklica, znanju in zmožnosti. Tožnik je bil začasno razporejen na enako zahtevno delovno mesto, kot ga je opravljal, le v drugi organizacijski enoti tožene stranke. Takih razporeditev pa ne omejuje ne ZTPDR niti Zakon o o delovnih razmerjih in tudi ne Kolektivna pogodba za dejavnost Zdravstva in socialnega skrbstva Slovenije (Ur. l. RS, št. 26/91).

Glede na vse navedeno je pritožbeno sodišče pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

Pritožbeno sodišče je sklenilo, da tožnik nosi sam svoje pritožbene stroške, ker s pritožbo ni uspel.

ZPP (1977) člen 354,  354/2,  368,  354,  354/2,  368.  ZTPDR člen 17,  17/2,  17,  17/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.