TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VDS sklep Pdp 930/98
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 1999-05-20

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

sodno varstvo - dopustnost tožbe - vsebina tožbenega zahtevka

Dopustnost tožbe sodišče presoja z vidika vsebine tožbenega zahtevka. Sodišče je ravnalo napačno, ko je zavrglo tožbo delavca, ker naj bi izpodbijana odločba delodajalca postala dokončna in tudi pravnomočna (delavec v prekluzivnem roku ni zahteval sodnega varstva), pri čemer je sodišče prezrlo, da delavec s svojim zahtevkom izpodbija povsem drug sklep delodajalca, kar jasno izhaja iz vsebine tožbenega zahtevka.

Pritožbi se ugodi, izpodbijani sklep se razveljavi in se zadeva vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom kot nedovoljeno zavrglo tožničino tožbo, s katero je zahtevala razveljavitev odločbe tožene stranke z dne 17.6.1997 in izplačilo bruto zneska 202.559,00 SIT z zakonitimi zamudnimi obrestmi. Hkrati je tožnici naložilo, da toženi stranki povrne 23.715,00 SIT stroškov postopka. Takšno odločitev je utemeljevalo s tem, da tožnica zoper dokončno odločbo tožene stranke z dne 13.1.1995, o razporeditvi tožnice in določitvi obračunske osnove od 1.10.1994 dalje, v zakonitem roku ni uveljavljala sodnega varstva, tako da je postala predmetna odločba pravnomočna.

Zoper gornji sklep se laično pritožuje tožnica, smiselno iz razloga bistvene kršitve določb pravdnega postopka in predlaga njegovo razveljavitev.

Prvostopno sodišče bi moralo presojati dopustnost tožbe z vidika vsebine tožbenega zahtevka, ki je glasil na razveljavitev odločbe tožene stranke z dne 17.6.1997 in plačilo 202.559,00 SIT z zakonitimi zamudnimi obrestmi, ne pa z vidika dokončne odločbe tožene stranke z dne 13.1.1995, ki ni bila neposredni predmet tožbenega zahtevka. Ker v obrazložitvi izpodbijanega sklepa prvostopno sodišče korektno povzame tožbeni zahtevek, hkrati pa utemeljuje zavrnitev tožbe iz drugih razlogov, so si razlogi sklepa v medsebojnem nasprotju. Z vidika postavljenega zahtevka se kaže tožba v skladu z določili 83. člena ZTPDR za dopustno tako glede izpodbijanja odločbe tožene stranke z dne 17.6.1997, ki naj bi bila tožnici vročena 4.7.1997 (upoštevaje pri tem datum vložitve tožničine laične tožbe), kot glede uveljavljanja denarnega zahtevka.

Glede na povedano je pritožbeno sodišče v skladu s 1. odst. 369. člena ZPP izpodbijani sklep razveljavilo in zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v nadaljnji postopek, tekom katerega bo sodišče presodilo utemeljenost v tožbi opredeljenega zahtevka.

ZPP (1977) člen 369,  369/1,  369,  369/1.  ZTPDR člen 83,  83.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VDS sklep Pdp 224/97
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 1999-05-12

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

plača - omejitvena zakonodaja - lastninsko preoblikovanje

Delavec se lahko prosto odloči, ali bo uveljavljal plačilo razlike v plačah v denarju ali pa s sodelovanjem pri lastninjenju podjetja z izdanimi listinami na podlagi 25. a člena ZLPP, vendar je delavec upravičen do plačila v denarju iz naslova premalo izplačanih plač do višine 100% plače po panožni kolektivni pogodbi oz. do višine, ki jo dopušča omejitvena zakonodaja le, če so bile plače pri delodajalcu nezakonito znižane, ker ZLPP glede gotovinskega izplačila ni izključil omejitvene zakonodaje.

Pritožba zoper stroškovni izrek izpodbijanega sklepa se zavrne kot neutemeljena in se sklep sodišča prve stopnje potrdi.

Z izpodbijanim sklepom je prvostopno sodišče, ob ugotovitvi umika tožbe zoper drugotoženo stranko, tožniku naložilo, da tej toženi stranki povrne 111.772,50 SIT stroškov postopka.

Zoper izrek o stroških postopka se pritožuje tožnik in predlaga njegovo razveljavitev. Pri tem zatrjuje, da je zaradi nejasnosti, pri kateri toženi stranki je bil pred prenehanjem delovnega razmerja dejansko zaposlen, utemeljeno tožil tudi drugotoženo stranko, saj sta takšno nejasno stanje povzročili toženi stranki sami. Takoj ko je drugotožena stranka izkazala, da v tem sporu ne more biti pasivno legitimirana, je tožnik zoper njo tožbo umaknil. Tako tej toženi stranki dejansko ni povzročil nobenih nepotrebnih stroškov. Odmerjeni stroški, ki jih po višini prvostopno sodišče ni preverjalo, so tudi sicer previsoki in presegajo višino potrebnih stroškov te tožene stranke, nastalih do umika tožbe.

Drugotožena stranka je vseskozi opozarjala, da ni pasivno legitimirana v tem sporu, pa je tožnik zoper njo vseeno vložil tožbo in pri tožbi nekaj časa vztrajal, potem pa smiselno priznal napako in zoper to toženo stranko tožbo umaknil. Tako mu je prvostopno sodišče v skladu z določili 1. odst. 158. člena ZPP utemeljeno naložilo povračilo stroškov te tožene stranke, nastalih do umika tožbe.

Izpodbijani sklep je po višini preverljiv. Iz stroškovnika pooblaščenca drugotožene stranke, ki se nahaja v sodnem spisu, izhaja, da je sodišče tej toženi stranki priznalo povračilo stroškov za zastopanje po odvetniku v višini 500 točk po odvetniški tarifi za odgovor na tožbo, 375 točk za en pripravljalni spis in po 250 točk za vsak pristop na tri glavne obravnave, ki so bile razpisane do podaje izjave o umiku tožbe. Vse navedene storitve so bile dejansko opravljene, glede na takrat označeno vrednost spora (1.506.240,00 SIT) pa je bila pravilno ugotovljena tudi točkovna vrednost posameznih storitev. Upoštevaje dvoprocentni pavšal za manipulativne stroške in 1.518,00 SIT za trikratni prihod pooblaščenca drugotožene stranke iz Š. na sodišče v C. je tako sodišče stroške te tožene stranke pravilno odmerilo na 111.772,50 SIT.

Glede na povedano tožnik s pritožbo zoper navedeni sklep o stroških ni mogel uspeti.

ZPP (1977) člen 158,  158/1,  158,  158/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VDS sklep Pdp 1599/97
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 1999-05-12

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Zahteva za povračilo stroškov zastopanja mora biti določno opredeljena, torej zneskovno, ne pa samo opisno.

Pritožba se zavrne kot neutemeljena in se potrdi sklep o stroških postopka (2. točka izreka sodbe).

Delovno sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom o stroških, vsebovanem v sodbi v 2. točki izreka, sklenilo, da stranki trpita vsaka svoje stroške postopka.

Zoper ta sklep o stroških se pritožuje tožnik smiselno iz vseh pritožbenih razlogov s predlogom, da pritožbeno sodišče ugodi pritožbi in sklep o stroških spremeni tako, da mu je tožena stranka dolžna povrniti stroške v višini 30.000,00 SIT.

Pritožbeno sodišče je ob preizkusu izpodbijanega sklepa o stroških postopka ugotovilo, da pritožba ni utemeljena. V 14. členu Zakona o delovnih in socialnih sodiščih - ZDSS (Ur.l. RS št. 19/94) je določeno, da se v postopku pred delovnimi in socialnimi sodišči uporabljajo določbe Zakona o pravdnem postopku - ZPP (Ur.l. SFRJ št.

4/77-27/90), kolikor ni s tem zakonom drugače določeno. V 2. odst.

154. člena ZPP je določeno, da lahko sodišče, glede na dosežen uspeh, če stranka deloma zmaga v pravdi, določi, da trpi vsaka svoje stroške. Zato pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje pravilno sklenilo, da v tej zadevi obe stranki trpita svoje stroške postopka, saj je uspel tožnik le z manjšim delom zahtevka.

Tožnik je sicer povrnitev stroškov postopka zahteval na obravnavi, kar je v skladu z določilom 3. odst. 164. člena ZPP, vendar niso bili opredeljeni v skladu z določbo 2. odstavka istega člena ZPP. V 2. odst. 164. člena ZPP je določeno, da mora stranka v zahtevi opredeljeno navesti stroške, za katere zahteva povračilo. Stroški morajo biti določno opredeljeni, torej zneskovno, ne pa samo opisno, kot je to storil tožnik na obravnavi dne 8.9.1997 (list. št. 28).

Zato je izpodbijani sklep o stroških, vsebovan v 2. točki izreka sodbe, materialnopravno pravilen in zakonit.

Zaradi navedenega je pritožbeno sodišče tožnikovo pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijani sklep o stroških (2. točka izreka sodbe).

Določbe ZPP je pritožbeno sodišče smiselno uporabilo kot republiški predpis v skladu z določilom 1. odstavka 4. člena Ustavnega zakona za izvedbo Temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Ur. list RS št. 1/91-I in 45/94-I).

ZPP (1977) člen 154,  154/2,  164,  164/2,  164/3,  154,  154/2,  164,  164/2,  164/3.  ZDSS člen 14,  14.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VDS sklep Pdp 710/99
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 1999-06-04

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

sodna taksa - oprostitev plačila - državljanstvo ZRJ

Po določbi 11. člena ZST so tuji državljani oproščeni plačila sodnih taks, če tako določa mednarodna pogodba, ali če velja vzajemnost. Državljani ZRJ niso oproščeni plačila sodnih taks.

Pritožba se zavrne kot neutemeljena in potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Z izpodbijanim sklepom sodišče prve stopnje tožnika ni oprostilo plačila sodnih taks. Sklep je utemeljilo s tem, da je tožnik tujec (državljan ZRJ), ki se mu lahko prizna taksna oprostitev le v primeru, če velja vzajemnost, kot to določa 178. člen Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur.l. SFRJ št. 4/77 - 27/90, ki se v Republiki Sloveniji uporablja kot republiški predpis). Glede na dopis MInistrstva za pravosodje med državo ZRJ in R Slovenijo neobstoji vzajemnost glede pravic do oprostitve stroškov postopka.

Zoper navedeni sklep se pritožuje tožnik iz razloga zmotne uporabe materialnega prava in povdarja, da je sodišče prve stopnje oprlo svojo odločitev na 178. člen ZPP, ki pa ne velja več, saj je bil razveljavljen z Zakonom o ureditvi kolizije zakonov s predpisi drugih držav v določenih razmerjih (Ur.l. SFRJ št. 43/82). Predlaga, da pritožbeno sodišče izpodbijani sklep razveljavi in samo odloči o taksni oprostitvi glede na predložene listinske dokaze.

Sodišče prve stopnje je v obrazložitvi izpodbijanega sklepa sicer zmotno uporabilo neobstoječi 178. člen ZPP, vendar pa je odločitev sodišča pravilna glede na določila Zakona o sodnih taksah (Ur.l. SRS št. 1/90, RS št.14/91, 38/96, 20/98 in 50/98). Po določbi 1. in 2. odstavka 11. člena tega zakona so plačila sodnih taks oproščeni tuji državljani, če tako določa mednarodna pogodba ali če velja vzajemnost. Če nastane dvom, ali velja vzajemnost, se je sodišče dolžno obrniti za pojasnilo na ministrstvo pristojno za pravosodje.

Sodišče prve stopnje je pred odločitvijo o taksni oprostitvi pridobilo mnenje Ministrstva za pravosodje, iz katerega izhaja, da med R Slovenijo in ZRJ ne velja vzajemnosti glede oprostitve plačila stroškov postopka za državljane ZRJ, ker ta država ni podpisnica Konvencije o civilnem postopku.

Glede na navedeno niso podani pogoji za taksno oprostitev v tej zadevi, zato je pritožbeno sodišče pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

Tožnik s pritožbo ni uspel, zato je pritožbeno sodišče na podlagi 166. člena v povezavi z 154. členom ZPP odločilo, da je dolžan sam trpeti svoje stroške pritožbe.

ZST člen 11,  11/1,  11/2,  11,  11/1,  11/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VDS Sklep Pdp 64/99
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 1999-10-01

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

začasni zastopnik likvidacijske mase - pritožba zoper sklep o postavitvi začasnega zastopnika

Sklep o postavitvi začasnega zastopnika stranki v postopku po določbi 84. člena ZPP/77 je incidenčna odločba, ki ima značaj pravdnega vodstva, zato zoper tak sklep ni pritožbe.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom postavilo za začasnega zastopnika prvotožene stranke M. S. iz K. in tožeči stranki naložilo plačilo predujma za morebitne stroške začasnega zastopnika v višini 50.000,00 SIT, ki ga je dolžna položiti na depozitni račun sodišča, v roku 15 dni pod izvršbo.

Zoper sklep sodišča prve stopnje se iz razlogov po ZPP in ZDSS in sicer zaradi kršitve postopka in nepravilno ugotovljenega dejanskega stanja pritožuje tožena stranka in predlaga, da se napadeni sklep spremeni in določi predujem v višini 500.000,00 SIT, podrejeno pa razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom na podlagi 84. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP - Ur.l. SFRJ št. 4/77 - 27/90) postavilo prvotoženi stranki začasnega zastopnika. Ker gre pri odločanju o postavitvi začasnega zastopnika, o katerem odloči predsednik senata (1. odst. 278. člena, 1. odst. 312. člena ZPP), za incidenčno odločbo, ima sklep o postavitvi začasnega zastopnika značaj pravdnega vodstva, zato zoper tak sklep po 2. odst. 278. člena ZPP ni pritožbe.

Glede na navedeno je sodišče druge stopnje po 367. členu ZPP pritožbo zavrglo kot nedovoljeno.

ZPP (1977) člen 84,  278,  278/1,  278/2,  312,  312/1,  367,  84,  278,  278/1,  278/2,  312,  312/1,  367.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VDS sklep Pdp 924/99
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 1999-11-04

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Sodišče ni dolžno pozvati predlagatelja, da dopolni vlogo, s katero predlaga odložitev plačila sodnih taks, temveč odloči na podlagi predloženih dokazil.

Pritožba se zavrne kot neutemeljena in se potrdi izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrglo predlog tožeče stranke za odložitev plačila sodne takse.

Zoper zgoraj navedeni sklep se v odprtem pritožbenem roku pritožuje tožeča stranka z neobrazloženo pritožbo in dopolnjuje svojo vlogo z dokazili o plačilu sodne takse v sodnih kolkih in potrdilom o dohodkih za mesec september, oktober in november 1998. Prosi za ugodno rešitev pritožbe.

Ob vpogledu v spis je pritožbeno sodišče ugotovilo, da je tožnik dne 21.12.1998 vložil tožbo zaradi plačila zneska 57.101,00 SIT in v isti vlogi tudi prosil za odlog plačila sodne takse. Predlogu za odlog plačila sodne takse ni predložil nobenih dokazil o utemeljenosti svojega predloga, kot to določa Zakon o sodnih taksah (ZST - Ur. l. RS, št. 1/90-I - 50/98). Predložiti bi moral zadnjo odločbo o dohodnini zase in za družinske člane, potrdilo o svojih dohodkih in dohodkih družinskih članov v zadnjih treh mesecih pred vložitvijo vloge za odložitev plačila sodne takse. Tega ni predložil niti po posebnem pozivu sodišča, ki mu je v zvezi s tem izdalo dne 12.1.1999 sklep. Ker tožnik vseh zahtevanih listin ni predložil je sodišče ponovno s sklepom 22.3.1999 tožeči stranki naložilo, da predloži še preostale listine. Ker listine niso bile predložene je sodišče prve stopnje predlog tožnika za odložitev plačila sodnih taks zavrglo.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da sodišče prve stopnje ni bilo dolžno pozvati tožnika, da svojo vlogo za odlog plačila sodne takse dopolni, temveč bi jo lahko zavrnilo, ker je bil tožnik že na podlagi določbe 3. odst. 13. člena ZST ob sami vlogi dolžan predložiti vsa zahtevana potrdila.

Tožnik je sedaj končno s pritožbo vložil vsa zahtevana potrdila, vendar to na samo zakonitost odločitve sodišča prve stopnje nima vpliva. Ne glede na navedeno pa pritožbeno sodišče ugotavlja, da dohodki tožnika in njegove žene tudi ob plačilu sodne takse zadostujejo za preživljanje družine, tako da odlog plačila sodne takse, v kolikor bi bili ti podatki predloženi skupaj z vlogo za oprostitev plačila sodne takske, ne bi bil utemeljen.

Glede na vse navedeno je pritožbeno sodišče pritožbo tožnika zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VDS sklep Pdp 1722/99
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 1999-12-16

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Če stranka ne plača sodnih taks po opominu, in tudi niso podani pogoji za oprostitev plačila sodnih taks, se po določbi 4. odst. 180. čl. ZPP-99 in 3. odst. 18. čl. ZPP-99 šteje, da je tožeča stranka tožbo umaknila.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom sklenilo, da se šteje, da je tožba tožnika z dne 11.10.1999 umaknjena, ker ni plačal takse za tožbo po opominu ter je postopek ustavilo.

Zoper sklep se pritožuje tožnik in predlaga, da ga pritožbeno sodišče razveljavi. Pritožba povdarja, da tožnik ni prejel nikakršnega naloga za plačilo sodnih taks, saj bi sicer plačal zahtevano takso, ali pa vložil predlog za oprostitev plačila taks.

Tožnik je vložil tožbo po svojem pooblaščencu odvetniku in je zato sodišče prve stopnje le - temu poslalo opomin za plačilo sodne takse za tožbo. Po 137. členu Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99) se stranki, ki ima pooblaščenca, vročajo pisanja tako, da se vročajo njenemu pooblaščencu. Sodišče prve stopnje je opomin na plačilo sodnih taks za tožbo (v petnajstih dneh) in z opozorilom na posledice po 180. členu ZPP vročilo tožnikovemu pooblaščencu dne 19.10.1999. Od tega dne dalje je pričel teči rok za plačilo sodne takse in ker jo tožnik ni plačal, je sodišče prve stopnje na podlagi 4. odstavka 180. člena ZPP štelo tožbo za umaknjeno in postopek v tej zadevi ustavilo na podlagi 3. odstavka 188. člena ZPP.

Glede na vse navedeno je pritožbeno sodišče pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

ZPP člen 137,  180,  180/3,  180/4,  137,  180,  180/3,  180/4.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VDS sklep Pdp 1756/99
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2000-01-27

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Izjava o umiku tožbe je nepreklicna. Učinkuje od takrat, ko je podana, sklep sodišča je le deklaratorne narave. Dejstvo, da se je tožnik kasneje premislil, na zakonitost sklepa sodišča prve stopnje ne vpliva, saj umik velja od takrat, ko je podan.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je s sklepom vzelo umik tožbe na znanje in postopek ustavilo.

Zoper zgoraj navedeni sklep se v odprtem pritožbenem roku pritožuje tožnik in predlaga, da pritožbeno sodišče razveljavi izpodbijani sklep in zadevo vrne sodišču prve stopnje v nov postopek. V pritožbi navaja, da preklicuje umik tožbe in opisuje, kako je prišlo do umika.

Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijani sklep v okviru pritožbenih razlogov in ugotovilo, da pritožba ni utemeljena. Tožnik je na obravnavi dne 23.11.1999 podal izjavo, da tožbo v celoti umika.

Stranka lahko vse do konca glavne obravnave tožbo umakne. Izjava o umiku tožbe velja od trenutka, ko je podana in se šteje, da tožba, ki je bila umaknjena sploh ni bila vložena in se lahko znova vloži (188. člen Zakona o pravdnem postopku - Ur. l. RS, št. 26/99).

Izjava o umiku je nepreklicna in se je ne da preklicati. Učinkuje od takrat, ko je bila podana in je sklep sodišča le dekleratorne narave.

Glede na dejstvo, da je torej tožnik podal izjavo o umiku tožbe, je sodišče prve stopnje ravnalo zakonito, ko je izdalo izpodbijani sklep. Dejstvo, da se je tožnik kasneje premislil, na zakonitost sklepa sodišča prve stopnje ne vpliva, saj umik velja od takrat, ko je podan.

Pritožbenih navedb v zvezi s plačilom taks pritožbeno sodišče ne more obravnavati, saj v izpodbijanem sklepu ni odločeno o plačilu sodnih taks. Tožnik pa lahko na podlagi določbe 27. člena Zakona o sodnih taksah (ZST - Ur. l. RS, št. 1-1/90 - 50/98) zahteva izdajo odločbe o odmeri takse, zoper katero bo imel možnost pritožbe, v kolikor se z odmero ne bo strinjal.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VDS sklep Psp 79/99
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2000-01-20

vročanje pisanj mladoletni osebi - mirovanje postopka - zakoniti zastopnik

V primeru, ko je tožnik mladoletna oseba, mora sodišče vabiti na obravnavo zakonitega zastopnika tožnika in ne tožnika, sicer v primeru odsotnosti zakonitega zastopnika z glavne obravnave niso izpolnjeni pogoji za mirovanje postopka.

Pritožbi se ugodi in se sklep sodišča prve stopnje razveljavi ter zadeva vrne sodišču prve stopnje v nadaljnji postopek.

Sodišče je sklenilo, da postopek v tem sporu miruje od 2.4.1999 dalje ter nadalje kot v izreku sklepa sodišča prve stopnje.

Zoper sklep se pritožuje tožnik po zakonitem zastopniku, smiselno zaradi kršitve postopkovnih določb.

Iz izpiska iz rojstne matične knjige (priloga A/2) je jasno, da je tožnik mladoleten, saj je rojen 5.2.1982. Iz iste listine izhaja tudi, da je njegov oče S.S.. Iz spisa sodišča prve stopnje ne izhaja, da bi mladoletni tožnik pridobil popolno poslovno sposobnost in da bi bilo torej podano stanje iz 1. odst. 79. čl. Zakona o pravdnem postopku (Ur.l. SFRJ, št. 4/77-27/90), ki se je uporabljal v času postopka pred sodiščem prve stopnje na podlagi zakona v RS. Po določbi 1. odst. 80. čl. pa zastopa stranko, ki nima pravdne sposobnosti njen zakoniti zastopnik, kar je v konkretnem primeru tožnikov oče S.S. in kar je med drugim razvidno tudi iz njegove vloge z dne 23.2.1999 (l. št. 6). Po določbi 1. odst. 138. čl. ZPP pa se v primeru, ko ima stranka zakonitega zastopnika, vročajo pisanja zakonitemu zastopniku. Le v takem primeru je vročitev pravilno opravljena. V konkretnem primeru pa iz spisa sodišča prve stopnje ne izhaja, da bi vabilo za glavno obravnavo z dne 2.4.1999 poslalo tožnikovemu zakonitemu zastopniku. Pač pa ga je, kar izhaja iz odredbe (l. št. 7), jasno pa je razvidno iz povratnice k l. št. 8, poslalo tožniku. Iz obravnavnega zapisnika z dne 2.4.1999 izhaja, da se je obravnave udeležila samo pooblaščenka toženca ter predlagala mirovanje postopka.

Ob opisanem stanju pritožbeno sodišče ugotavlja, da prvostopenjsko sodišče ni imelo podlage za sprejem izpodbijanega sklepa, pravtako pa tudi ne, da je navedeno obravnavo sploh opravilo. S tem, ko na obravnavo ni vabilo tožnikovega zakonitega zastopnika, le temu ni dalo možnosti obravnavanja pred sodiščem ter je posledično prišlo do absolutne bistvene kršitve določb postopka iz 2. odst., 7. tč., 354. čl. ZPP, kar smiselno uveljavlja tudi pritožba.

Zaradi vsega obrazloženega je pritožbeno sodišče pritožbi ugodilo ter izpodbijani sklep razveljavilo in zadevo vrnilo prvostopenjskemu sodišču v nadaljnji postopek.

ZPP (1977) člen 79,  79/1,  80,  80/1,  354,  354/2,  354/2-7,  380,  380-3,  79,  79/1,  80,  80/1,  354,  354/2,  354/2-7,  380,  380-3.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.