VDS sklep Pdp 839/99
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2001-01-12

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

disciplinski postopek - pogojna odložitev izvršitve disciplinskega ukrepa - disciplinski ukrep

S preklicem pogojne odložitve izvršitve disciplinskega ukrepa prenehanja delovnega razmerja zaradi storitve hujše kršitve delovne obveznosti se prej izrečeni disciplinski ukrep prenehanja delovnega razmerja le izvrši. Zato delodajalcu v novi disciplinski odločbi, s katero prekliče pogojno odložitev izvršitve disciplinskega ukrepa, ni treba ponovno izreči ukrepa prehnehanja delovnega razmerja.

Pritožbi se ugodi, izpodbijana sodba se razveljavi in zadeva vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo razveljavilo disciplinske odločbe tožene stranke prve in druge stopnje z dne 27.6.1997 in 27.8.1997 ter ugotovilo, da tožniku delovno razmerje ni prenehalo dne 5.9.1997, ampak je trajalo do 31.5.1998 in mu je zato tožena stranka dolžna priznati vse pravice in obveznosti delovnega razmerja. Ugodilo je tudi reintegracijskemu zahtevku tožnika. Proti sodbi se pravočasno pritožuje tožena stranka iz razlogov zmotne uporabe materialnega prava in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja. Pritožbenemu sodišču predlaga, da izpodbijano sodbo spremeni tako, da tožbeni zahtevek v celoti zavrne, podrejeno pa, da sodbo razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje. Kakor v kazenskem postopku, kjer je pri odločanju o preklicu pravno relevantno dejstvo, kdaj je bilo kaznivo dejanje storjeno, ne pa kdaj je sodišče o tem odločalo, je tudi v postopku zoper tožnika disciplinski organ pravilno zaključil, da je bila njegova kršitev storjena v času trajanja preizkusne dobe. Sodišče prve stopnje je napačno ugotovilo, da je bila kršitev ugotovljena po preteku preizkusne dobe, namesto, da bi upoštevalo dejstvo, da je do ponovne kršitve prišlo v času trajanja preizkusne dobe in tako napačno uporabilo materialno pravo. Napačna je tudi ugotovitev sodišča prve stopnje, da je bila storjena absolutna bistvena kršitev disciplinskega postopka pri toženi stranki zaradi tega, ker tožena stranka z disciplinsko odločbo z dne 27.6.1997 tožniku ni izrekla nobenega disciplinskega ukrepa. Disciplinski organ tožene stranke je z navedeno odločbo preklical pogojno prenehanje delovnega razmerja, kar predstavlja disciplinski ukrep. S takšnim ukrepom je tožniku prenehalo delovno razmerje pri toženi stranki. Nesmiselno bi bilo, da bi tožena stranka v disciplinski odločbi izrekla tožniku disciplinski ukrep prenehanja delovnega razmerja, saj bi bil s tem isti disciplinski ukrep izrečen dvakrat. Pritožba je utemeljena. Pritožbeno sodišče je sodbo preizkusilo glede navedb v pritožbi, po uradni dolžnosti pa, skladno z 2. odstavkom 365. člena zakona o pravdnem postopku (ZPP-77 - Uradni list SFRJ, št. 4/77 - 27/90), ki ga je uporabilo na podlagi določbe 1. odstavka 498. člena zakona o pravdnem postopku (ZPP - Uradni list RS, št. 26/99), ali so bile na prvi stopnji storjene kakšne bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz 2. odstavka 354. člena ZPP-77 ter pravilno uporabljeno materialno pravo. Obe pritožbeni navedbi tožene stranke sta utemeljeni. Pogojno odloženi izrek disciplinskega ukrepa prenehanja delovnega razmerja se lahko prekliče tudi po izteku preizkusne dobe, če je bila kršitev storjena v preizkusni dobi. Važno je, kdaj je bila kršitev delovne obveznosti storjena, ne pa kdaj disciplinski organ ugotovi delavčevo odgovornost za očitano kršitev delovne obveznosti. Tolmačenje sodišča prve stopnje, da mora biti odločba o preklicu izdana v času trajanja preizkusne dobe, bi privedlo do situacije, da zaradi kršitev delovne obveznosti, ki bi jih delavec storil v zadnjem obdobju preizkusne dobe, pogojno odloženega disciplinskega ukrepa prenehanja delovnega razmerja sploh ne bi bilo možno preklicati. Prav tako je nepravilno stališče sodišča prve stopnje, da bi morala tožena stranka v disciplinski odločbi z dne 27.6.1997 tožniku ponovno izreči disciplinski ukrep prenehanja delovnega razmerja. Disciplinski ukrep prenehanja delovnega razmerja je bil tožniku že izrečen z odločbo tožene stranke, ki je postala dokončna in pravnomočna dne 15.6.1996, pogojno odložena je bila le njegova izvršitev. S preklicem pogojne odložitve izvršitve disciplinskega ukrepa prenehanja delovnega razmerja, zaradi storitve vsake hujše kršitve delovne obveznosti (2. odstavek 16. člena pravilnika o disciplinski in odškodninski odgovornosti delavcev A.A. d.d.), se prej izrečeni disciplinski ukrep prenahanja delovnega razmerja le izvrši. Zaradi napačne uporabe materialnega prava so odločilna dejstva ostala neugotovljena. Sodišče prve stopnje bo v ponovnem postopku moralo odločati o vsebini spornega razmerja, to je presoditi, ali je tožnik res storil očitano kršitev delovnih obveznosti. Pritožbeno sodišče je pritožbi ugodilo in razveljavilo izpodbijano sodbo ter zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v novo sojenje skladno s 1. odstavkom 370. člena ZPP-77. Določbe ZPP-77 je pritožbeno sodišče uporabilo smiselno kot predpis Republike Slovenije na podlagi 1. odstavka 4. člena ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 1/91-I in 45/94).

ZPP (1977) člen 370,  370/1,  370,  370/1.  ZDR člen 90,  90/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.