VDS Sodba Pdp 424/2000
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2001-11-23

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

razporeditev - dokončnost in izvršljivost sklepov

Izvršitev skelpa o razporeditvi pred njegovo dokončnostjo je nezakonita. Delavka je do dokončnosti sklepa o prerazporeditvi (tj. do vročitve sklepa o ugovoru) upravičena do razlike v plači, v kolikor je bila zaradi nezakonite izvršitve sklepa prikrajšana pri plači, saj je bilo njeno prejšnje delovno mesto višje ovrednoteno.

Pritožbi se delno ugodi in se izpodbijana sodba delno spremeni v 1. točki izreka tako, da se glasi: " Sklepa tožene stranke z dne 14.10.1997 ter z dne 6.8.1997 (št. ...-522/97-000202) se delno spremenita tako, da razporeditev delavke stopi v veljavo z dnem dokončnosti sklepa o razporeditvi z dne 6.8.1997 (namesto s 1.9.1997). Tožena stranka je dolžna tožeči stranki priznati pravice iz delovnega razmerja in ji plačati razliko v plači med plačo, ki jo je prejemala na podlagi navedenega sklepa o razporeditvi in plačo, ki bi jo prejemala na delovnem mestu telefonista - administratorja II za čas od 1.9.1997 do dokončnosti sklepa o razporeditvi, to je do 14.11.1997. V ostalem se zahtevek za razveljavitev navedenih sklepov, ugotovitev nedokončnosti in neizvršljivosti sklepa z dne 6.8.1997 ter zahtevek za plačilo razlike v plači za čas po 15.11.1997, z a v r n e ." V ostalem se pritožba zavrne in se v nespremenjenem delu potrdi sodba sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo zavrnilo tožbeni zahtevek tožnice za razveljavitev sklepa tožene stranke z dne 14.10.1997, ugotovitev nedokončnosti in neizvršljivosti sklepa tožene stranke z dne 6.8.1997 št. ...-522/97-000202 in priznanje pravic iz delovnega razmerja tožnici, kakor da bi bila razporejena na delovno mesto telefonist - administrator II (1. točka izreka). Obenem je sklenilo, da vsaka stranka trpi svoje stroške postopka. Zoper navedeno sodbo se pritožuje tožeča stranka iz pritožbenih razlogov zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja ter zmotne uporabe materialnega prava. Predlaga, da pritožbeno sodišče pritožbi ugodi in izpodbijano sodbo spremeni ter ugodi tožbenemu zahtevku v celoti. Podrejeno pa predlaga njeno razveljavitev in vrnitev zadeve v ponovno obravnavo in odločanje sodišču prve stopnje. V pritožbi navaja, da sodišče prve stopnje ni razčistilo vprašanja dopustnosti razporeditve na drugo delovno mesto s sklepom o razvrstitvi v tarifni oziroma plačilni razred. Tožnica je bila razporejena na nižje delovno mesto. Ker je šlo za tako imenovano prvo razvrščanje v tarifne razrede, tožnica meni, da takšna hkratna razporeditev na drugo delovno mesto ni dopustna in je v nasprotju s 3. odstavkom 135. člena ZDR. Izpodbijani sklep nima narave razporeditvenega sklepa in razporeditve ne utemeljuje v smislu 17. člena ZTPDR. Ker pritožbeni organ ni preizkušal sklepa o razvrstitvi v tarifni razred, ampak je neutemeljeno odločil o razporeditvi tožnice, za kar ni bilo pravne podlage, o ugovoru ni bilo odločeno s sklepom z dne 14.10.1997. Izpodbijani sklep je nedokončen in neizvršljiv, zato je zahtevek tožnice, da ji gredo vse pravice na delovnem mestu telefonist - administrator II, utemeljen. Pritožba je delno utemeljena. Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijano sodbo v mejah razlogov, ki so navedeni v pritožbi, pri tem pa je pazilo na bistvene kršitve določb postopka, na katere je v skladu z določbo 2. odstavka 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur.l. RS, št. 26/99) dolžno paziti po uradni dolžnosti ter na pravilno uporabo materialnega prava. V postopku pred sodiščem prve stopnje ni bilo absolutnih bistvenih kršitev določb postopka iz 1.,2.,6.,7.,8.,11.,12. in 14. točke 2. odstavka 339. člena ZPP. Sodišče prve stopnje je pravilno in popolno ugotovilo dejansko stanje. Sprejeta odločitev je materialnopravno pravilna, razen v delu, ki se nanaša na datum izvršitve sklepa o razporeditvi na drugo delovno mesto. Pritožbeno sodišče se z razlogi izpodbijane sodbe v pretežnem delu strinja, v zvezi s pritožbenimi navedbami pa dodaja naslednje: Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da je izpodbijani sklep o prerazporeditvi z dne 6.8.1997, s katerim je bila tožnica razporejena na delovno mesto bolničar v organizacijski enoti Enota za transport (ki je razvrščeno v 3. tarifno skupino, 11. plačilni razred z osnovnim količnikom 1.65), postal dokončen, ker je o ugovoru zoper sklep dne 14.10.1997 odločil pristojni drugostopenjski organ. Tak zaključek potrjujejo listine v spisu, zato so pritožbene navedbe v zvezi s tem vprašanjem neutemeljene. Pritožba se tudi povsem neutemeljeno sklicuje na določbo 3. odstavka 135. člena Zakona o delovnih razmerjih (Ur.l. RS št. 14/90, 5/91, 71/93), ki določa, da se delavcu s prvo pogodbo o zaposlitvi, ki jo sklene najkasneje do 1.7.1991 (1. odstavek 135. člena ZDR), ne more spremeniti razporeditve na delovno mesto, na katero je bil razporejen ob uveljavitvi tega zakona. Ta določba za obravnavani individualni delovni spor ne pride v poštev, saj 135. člen ZDR, ki je uvrščen v prehodne in končne določbe ZDR, velja le za uskladitev že pred uveljavitvijo ZDR (tj. pred letom 1990) sklenjenih delovnih razmerij z zakonom, to je za delavce, ki so z dnem uveljavitve tega zakona v delovnem razmerju, s katerimi se sklene pogodba o zaposlitvi iz 11. člena ZDR najkasneje do 1.7.1991. V obravnavanem primeru pa je bila tožnica po uveljavitvi ZDR že večkrat prerazporejena na različna delovna mesta. Pritožbeno sodišče se strinja tudi z zaključkom sodišča prve stopnje, da sta izpodbijana sklepa o razporeditvi tožnice na delovno mesto bolničar zakonita, saj delovno mesto, na katerega je bila tožeča stranka razporejena, ustreza stopnji njene strokovne izobrazbe, znanju in zmožnostim, izkazane pa so tudi nujne potrebe delovnega procesa in organizacije dela (reorganizacija, povečanje potreb po delavcih v službi za transport in servisne dejavnosti). Razporeditev tožnice na drugo delovno mesto je bila torej izvedena v skladu z določbo 2. odstavka 17. člena Zakona o temeljnih pravicah iz delovnega razmerja (Ur.l. SFRJ št. 60/89, 42/90 - ZTPDR), po kateri je zaradi nujne potrebe delovnega procesa in organizacije dela delavec lahko razporejen na vsako delovno mesto, ki ustreza stopnji njegove strokovne izobrazbe za določeno vrsto poklica, znanju in zmožnostim. Pod pogoji, ki jih določa citirani 17. člen ZTPDR, je namreč dopustno razporejati delavce tudi na slabše plačana oz. manj zahtevna delovna mesta, kar pomeni, da prerazporeditev delavca ni nezakonita, čeprav se njegova plača zniža zaradi razporeditve na drugo delovno mesto. Zato tudi pritožbene navedbe s tem v zvezi niso utemeljene. V okviru preizkusa pravilnosti uporabe materialnega prava je pritožbeno sodišče ugotovilo, da je tožena stranka v sklepu o razporeditvi z dne 6.8.1997 določila, da razporeditev delavke stopi v veljavo s 1.9.1997, ter se ji od tega dne dalje obračuna plača v skladu s tem sklepom. Navedeni sklep do tega datuma ni postal dokončen, izvršitev sklepa o razporeditvi pred dokončnostjo pa je nezakonita. Ker je tožeča stranka zoper prvostopenjski sklep ugovarjala, je skladno z določbo 106. člena ZDR ugovor zadržal izvršitev sklepa do dokončne odločitve. Tožena stranka je o ugovoru odločila s sklepom z dne 14.10.1997 ter ga zavrnila, zato je odločitev o razporeditvi postala dokončna šele z vročitvijo sklepa (to je 14.11.1997, kot izhaja iz zapisa na pisnem odpravku sklepa - A1). Iz navedenih razlogov je pritožbeno sodišče ob ugotovitvi, da je prvostopenjsko sodišče deloma zmotno uporabilo materialno pravo, v tem delu pritožbi delno ugodilo in delno spremenilo izpodbijana sklepa tako, da se tožnica razporedi na drugo delovno mesto z dnem dokončnosti sklepa. Iz tega razloga pa je delno utemeljen tudi njen denarni zahtevek, saj je tožnica do dokončnosti sklepa o prerazporeditvi upravičena do razlike v plači, v kolikor je bila zaradi nezakonite izvršitve sklepa o razporeditvi pred njegovo dokončnostjo prikrajšana pri plači, saj je bilo njeno prejšnje delovno mesto (telefonist administrator II) višje ovrednoteno. Uveljavljani pritožbeni razlogi so podani v navedenem obsegu, zato je pritožbeno sodišče pritožbi delno ugodilo in delno spremenilo izpodbijano sodbo, kot izhaja iz izreka (4. točka 358. člena ZPP). V ostalem pa je pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in v nespremenjenem delu potrdilo prvostopenjsko sodbo (353. člen ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.