VDS sodba Pdp 705/98
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 1999-12-10

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

suspenz - zakonitost sklepa o suspenzu - uvedba disciplinskega postopka

Delavca ni mogoče odstraniti iz organizacije zaradi hujše kršitve delovne obveznosti, če ni vložena zahteva za uvedbo disciplinskega postopka. Zahteva za uvedbo postopka mora biti vložena v razumnem roku po odstranitvi delavca iz organizacije. Delodajalec, ki je uvedel disciplinski postopek zoper delavca en dan kasneje, kot je bil izdan sklep o suspenzu, je to storil še v razumnem roku, v okviru normalne časovne kontinuitete, zato so bili podani pogoji za zakonito delavčevo odstranitev z dela.

Pritožba se zavrne kot neutemeljena in se potrdi izpodbijana sodba sodišča prve stopnje.

Pritožnik nosi sam svoje stroške pritožbe.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo zavrnilo zahtevek tožnika na razveljavitev sklepov tožene stranke - odločbe o suspenzu z dne 18.6.1997 in obvestila glede rešitve ugovora z dne 2.7.1997, kot nezakonita. Zavrnilo je tudi zahtevek tožnika, da ga je tožena stranka dolžna poklicati nazaj na delo in mu za čas od 18.6.1997 dalje priznati vse pravice iz delovnega razmerja za delovno mesto prodajalec, vključno z razliko plače med prejetim nadomestilom plače za čas odstranitve z dela in plačo, ki bi jo moral prejeti za delovno mesto prodajalec, skupaj z zakonitimi zamudnimi obrestmi od vskega plačilnega dne v mesecu za pretekli mesec, do plačila in mu poravnati vse prispevke in dajatve na dolgovane zneske, vse v roku 8 dni, da ne bo izvršbe. Tožnik je dolžan toženi stranki povrniti stroške postopka v znesku 68.550,00 SIT z zakonitimi zamudnimi obrestmi od zapadlosti dalje, v 8-ih dneh pod izvršbo, tožnika pa se ne oprosti plačila sodnih taks.

Zoper sodbo sodišča prve stopnje se iz vseh pritožbenih razlogov po ZPP pritožuje tožnik in predlaga, da pritožbeno sodišče pritožbi ugodi, izpodbijano sodbo razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje. Po oceni pritožnika ima sodba takšne pomanjkljivosti, ki pomenijo bistveno kršitev določb pravdnega postopka po 13. tč. 2. odst. 354. člena ZPP, sicer pa je sodišče prve stopnje nepopolno in zmotno ugotovilo dejansko stanje, zaradi česar je tudi zmotno uporabilo materialno pravo.

Po mnenju pritožnika ni možno brez začetka disciplinskega postopka, kar se formalnopravno stori z izdajo zahteve za uvedbo disciplinskega postopka, sprejeti sklepa o odstranitvi delavca.

Takšno stališče izhaja tudi iz sodne prakse (odločba Sodišča združenega dela RS, opr. št. Sp 254/94 z dne 8.3.1984, Zbirka odločb SZD SRS, knjiga 6).

Pri preizkusu izpodbijane sodbe je pritožbeno sodišče ugotovilo, da je prvostopno sodišče v pravilno izvedenem postopku popolno in pravilno ugotovilo dejansko stanje ter pravilno uporabilo materialno pravo, razloge za svojo odločitev pa natančno in logično pojasnilo v obrazložitvi izpodbijane sodbe. Zato ni mogoče pritrditi pritožbenim navedbam, da je sodišče prve stopnje zagrešilo bistveno kršitev določb pravdnega postopka po 13. tč. 2. odst. 354. člena ZPP, saj sodba nima pomanjkljivosti, zaradi katerih se ne more preizkusiti, prav tako pa tudi izrek sodbe ne nasprotuje razlogom sodbe, razlogi pa tudi niso nejasni ali med seboj v nasprotju. Pritožbeno sodišče ocenjuje ravno nasprotno, da so razlogi izpodbijane sodbe jasni in prepričljivi, in da v dejanskem pogledu izhajajo iz izvedenih dokazov, zato pritožbeno sodišče sodbo sodišča prve stopnje v celoti sprejema, v podkrepitev svoje odločbe pa navaja sledeče argumente.

Pritožnik se sicer sklicuje na odločbo Sodišča združenega dela Republike Slovenije, opr. št. Sp 254/94 z dne 8.3.1984, iz katere naj bi izhajalo stališče, da brez začetka disciplinskega postopka ni mogoče sprejeti sklepa o odstranitvi delavca. Vendar pa iz razlogov citirane sodbe jasno izhaja, da ni možno odstraniti delavca z del in nalog zaradi očitka hujše kršitve delovne obveznosti samo na podlagi pobude delavca za disciplinski postopek, saj se na pobudo delavca disciplinski postopek ne začne. Možen pa je suspenz delavca, čim je vložena zahteva za začetek disciplinskega postopka. Tudi po zaključku pritožbenega sodišča ni možno odstraniti delavca z del in nalog v primeru, če je dana le pobuda delavca, da se disciplinski postopek začne, vendar je bila v konkretnem primeru zoper tožnika že vložena zahteva za uvedbo disciplinskega postopka. Bistveno za zakonitost suspenza je uvedba disciplinskega postopka, ki pa se po 61. členu Zakona o temeljnih pravicah iz delovnega razmerja (ZTPDR - Ur. l. SFRJ, št. 60/89 in 42/90) začne na zahtevo pristojnega organa.

Zato delavca ni mogoče odstraniti z organizacije zaradi hujše kršitve delovne obveznosti, če ni vložena zahteva za uvedbo disciplinskega postopka. Iz dejanskih ugotovitev sodišča prve stopnje izhaja, da je bil tožnik v konkretnem spornem primeru odstranjen iz organizacije s sklepom tožene stranke dne 18.6.1997, zahteva za uvedbo disciplinskega postopka pa je bila vložena en dan kasneje, to je 19.6.1997, kar je po oceni sodišča druge stopnje še v razumnem roku, zato je možno zaključiti, da se je pravnoformalno zoper tožnika začel tudi disciplinski postopek. Tudi po oceni pritožbenega sodišča na zakonitost suspenza ne more vplivati okoliščina, da je bila zahteva za uvedbo disciplinskega postopka vložena en dan kasneje kot je bil izdan sklep o suspenzu. Pomembno je dejstvo, da iz zahteve za uvedbo disciplinskega postopka izhaja utemeljen sum storitve očitane hujše kršitve delovne obveznosti delavca. Glede na nesporno dejstvo, da je tožena stranka še vedno v okviru normalne časovne kontinuitete med ostranitvijo tožnika z dela in uvedbo disciplinskega postopka podala pismeno zahtevo za uvedbo disciplinskega postopka po 61. členu ZTPDR, je očitno, da so bili podani pogoji za tožnikovo odstranitev z dela.

Za presojo zakonitosti suspenza je pomembna ugotovitev obstoja pogojev za izrek suspenza določenih v 95. členu Zakona o delovnih razmerjih (ZDR - Ur. l. RS, št. 14/90, 5/91 in 71/93). Po citirani določbi zakona je možno delavca odstraniti iz organizacije v primeru, če je zoper njega uveden disciplinski postopek zaradi hujše kršitve delovne obveznosti, za katere se v skladu z zakonom izreče prenehanje delovnega razmerja. Za zakonitost suspenza zadostuje že sum storitve hujše kršitve delovne obveznosti, sama disciplinska odgovornost pa se ugotavlja v disciplinskem postopku. Zato tudi pritožbeno sodišče ocenjuje, da je tožena stranka tožnika zakonito odstranila z dela, tako kot je odločilo že sodišče prve stopnje.

Glede na navedeno je pritožbeno sodišče pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje in pri tem odločilo, da pritožnik nosi sam svoje stroške pritožbe.

ZPP (1977) člen 354,  354/2,  354/2-13,  368,  354,  354/2,  354/2-13,  368.  ZDR člen 95,  95.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.