VDS Sodba Psp 428/2000
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2002-01-11

S tožbo, vloženo zoper dokončno odločbo, izdano v postopku preračuna pokojnine po uradni dolžnosti, tožnica ne more uspešno uveljavljati spremembe pravnomočno ugotovljenega vzroka invalidnosti ter posledično višje odmere pokojnine.

Pritožba se zavrne kot neutemeljena in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

Prvostopenjsko sodišče je zavrnilo tožničin zahtevek na razveljavitev odločb toženca z dne 13.3.1996 ter z dne 23.12.1996. Zoper sodbo se pritožuje tožnica po pooblaščencu iz vseh pritožbenih razlogov. V obrazložitvi pritožbe pa navaja le, da vztraja, da je invalid I. kategorije invalidnosti tudi zaradi posledic poškodbe in ne samo zaradi bolezni. Toženec v odgovoru na pritožbo predlaga zavrnitev le-te kot neutemeljene. Pritožba ni utemeljena. Po preizkusu zadeve pritožbeno sodišče ugotavlja, da je prvostopenjsko sodišče razčistilo bistvena dejstva, od katerih je odvisna odločitev v zadevi ter ob pravilni uporabi prava pravilno odločilo. Pri tem tudi ni kršilo postopkovnih določb, na katere mora pritožbeno sodišče paziti po uradni dolžnosti. Pritožba pa ne navaja, katere postopkovne določbe naj bi bile sicer kršene. Sodbo je tudi ustrezno obrazložilo z dejanskimi in s pravnimi razlogi. Pritožbeno sodišče se z njimi strinja. V izogib ponavljanju jih ne navaja znova. Glede na pritožbo pa poudarja naslednje. Med strankama je očitno nesporno in tega tudi pritožba ne osporava, da je prvostopenjska odločba toženca z dne 29.12.1995 (v toženčevem spisu, št. I-647.687, ki ga je pribavilo že sodišče prve stopnje) pravnomočna. Z njo je toženec pod tč. I izreka odločil, da je tožnica delovni invalid I. kategorije invalidnosti zaradi posledic bolezni s pravico do invalidske pokojnine od 28.11.1995 dalje. S tem je torej toženec v invalidskem postopku, končanem z navedeno odločbo, pravnomočno odločil, da je vzrok I. kategorije invalidnosti bolezen. V naslednjem postopku, torej postopku odmere invalidske pokojnine, pa je s prvostopenjsko odločbo z dne 19.3.1996 le-to odmeril v določenem mesečnem znesku od 23.1.1996 dalje ter pri odmeri, kar izhaja iz odločbi priloženega računalniškega izračuna, kot vzrok nastanka invalidnosti upošteval bolezen. V sedaj obravnavanem predsodnem postopku je toženec po uradni dolžnosti opravil novo odmero pokojnine na podlagi določb 56. čl. Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o pokojninskem in invaidskem zavarovanju (Ur. l. RS, št. 7/96) za čas od 1.3.1996 dalje ter o tem izdal prvostopenjsko odločbo z dne 19.3.1996. Zoper njo se je tožnica pritožila ter uveljavljala, da je vzrok invalidnosti bolezen in posledica poškodbe pri delu. Pritožbo je toženec zavrnil z drugostopenjsko, dokončno odločbo z dne 23.12.1996, zoper katero je tožnica vložila tožbo ter v njej uveljavljala enako kot v že navedeni pritožbi pri tožencu. Glede na navedeno stanje je prvostopenjsko sodišče pravilno zaključilo, da je toženec v sedaj obravnavanem predsodnem postopku zakonito odločil, s tem, ko je odločal le o prej navedeni novi odmeri pokojnine. O vzroku invalidnosti je namreč pravnomočno odločil z že navedeno prvostopenjsko odločbo, ki zaradi pravnomočnosti ne more biti predmet presoje ne v sedaj obravnavanem toženčevem postopku ne v tem sodnem postopku, v katerem se glede na odločbo 30. čl. Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (Ur. l. RS, št. 19/94) presoja samo zakonitost že navedene dokončne odločbe, izdane v zvezi z že navedeno prvostopenjsko odločbo. Zaradi instituta pravnomočnosti upravnih odločb, ki ga je pravilno pojasnilo že prvostopenjsko sodišče, namreč v drugem upravnem postopku, konkretno v postopku preračuna že prej odmerjene pokojnine po uradni dolžnosti, ni moč izpodbijati vzroka invalidnosti, ugotovljenega v prejšnjem, pravnomočno končanem invalidskem postopku. Zato tudi s tožbo, vloženo zoper dokončno odločbo, izdano v postopku preračuna pokojnine po uradni dolžnosti, tožnica ne more uspešno uveljavljati spremembe pravnomočno ugotovljenega vzroka invalidnosti ter posledično višje odmere pokojnine. Zaradi vsega obrazloženega pritožbeno vztrajanje na spremembi vzroka invalidnosti ne more biti upoštevno ter je pritožbeno sodišče pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.