VDS sodba Pdp 751/98
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2000-04-20

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

preklic pogojne odložitve izvršitve disciplinskega ukrepa - preizkusna doba - prenehanje delovnega razmerja

Po 2. odst. 90. člena ZDR se pogojno odložena izvršitev disciplinskega ukrepa prenehanja delovnega razmerja lahko prekliče, če delavec v preizkusni dobi stori novo hujšo kršitev delovne obveznosti. Ni potrebno, da bi bila ta kršitev enako huda ali hujša v primerjavi s tisto, zaradi katere je bil izrečen ukrep, mora pa biti opredeljena kot hujša kršitev. Do preklica lahko pride tudi po poteku preizkusne dobe, vendar samo pod pogojem, da je bila nova kršitev storjena med preizkusno dobo.

Pritožba se zavrne kot neutemeljena in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo zavrnilo zahtevek tožnice, da se kot nezakonita razveljavi odločba disciplinske komisije z dne 26.6.1995, s katero ji je bil izrečen disciplinski ukrep prenehanja delovnega razmerja in sklep z dne 22.8.1995, s katerim se je ugovor tožnice zavrnil kot neutemeljen in se je potrdila odločba disciplinske komisije. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tudi zahtevek tožnice, da je tožena stranka dolžna tožnico pozvati in vrniti nazaj na delo čistilke ter ji izplačati prikrajšanje pri plači v obliki pripadajoče plače, za čas od 28.8.1995 dalje, skupaj z zakonitimi zamudnimi obrestmi vse od dneva zapadlosti dalje do plačila, vpisati v delovno knjižico delovno dobo ter ji plačati vse ustrezne prispevke za pokojninsko in invalidsko zavarovanje ter ji v primeru nezakonitega prenehanja delovnega razmerja izplačati 6 povprečnih mesečnih plač zadnjega tromesečja skupaj, z zakonitimi zamudnimi obrestmi, vse od dneva zapadlosti dalje do plačila ter ji priznati vse ostale pravice iz dela in po delu.

Zoper sodbo sodišča prve stopnje se pritožuje tožnica zaradi zmotne ugotovitve dejanskega stanja in zmotne uporabe materialnega prava ter predlaga, da pritožbeno sodišče pritožbi ugodi in izpodbijano sodbo sodišča prve stopnje razveljavi (pravilno spremeni) in tožbenemu zahtevku v celoti ugodi oz. podrejeno, da izpodbijano sodbo razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v ponovno sojenje.

Tožena stranka je vložila odgovor na pritožbo tožnice, v katerem prereka pritožbene navedbe in predlaga, da pritožbeno sodišče pritožbo tožnice zavrne kot neutemeljeno in potrdi sodbo sodišča prve stopnje.

Pritožbeno sodišče je preizkusilo sodbo sodišča prve stopnje v mejah uveljavljenih pritožbenih razlogov in pri navedenem preizkusu ugotovilo, da je prvostopno sodišče ob pravilno izvedenem postopku, pravilno in popolno ugotovilo dejansko stanje ter pravilno uporabilo materialno pravo, razloge za svojo odločitev pa natančno in logično pojasnilo v obrazložitvi izpodbijane sodbe. Zaradi jasnih in prepričljivih razlogov izpodbijane sodbe, ki v dejanskem pogledu izhajajo iz izvedenih dokazov, pritožbeno sodišče sodbo sodišča prve stopnje v celoti sprejema, v podkrepitev svoje odločbe pa navaja sledeče argumente.

Po 2. odst. 90. člena Zakona o delovnih razmerjih (ZDR - Ur.l. RS št. 14/90, 5/91 in 71/93) se pogojno odložena izvršitev disciplinskega ukrepa lahko prekliče, če delavec v preizkusni dobi stori novo hujšo kršitev delovne obveznosti.

Ni potrebno, da bi bila ta kršitev enako huda ali hujša v primerjavi s tisto, za katero je bil izrečen ukrep, mora pa biti opredeljena kot hujša kršitev. Do preklica lahko pride tudi po preteku preizkusne dobe, vendar samo pod pogojem, če gre za hujšo kršitev storjeno med preizkusno dobo. Kot izhaja iz dejanskih ugotovitev sodišča prve stopnje, je tožnica storila hujšo kršitev delovne obveznosti v pogojni dobi, zato ji je disciplinska komisija utemeljeno pogojno odloženo izvršitev disciplinskega ukrepa prenehanja delovnega razmerja preklicala v skladu z določili zakona.

Zato materialno pravo ni bilo zmotno uporabljeno. Tožnici je bilo z odločbo disciplinske komisije z dne 14.2.1995 izrečen disciplinski ukrep prenehanja delovnega razmerja, ki je bil pogojno odložen za dobo 6 mesecev in ker zoper to odločbo tožnica ni ugovarjala, je postala odločba disciplinske komisije s potekom 8 dnevnega roka za vložitev ugovora dokončna in pravnomočna. Kot izhaja iz dejanskih ugotovitev pa je prišlo s strani tožnice do ponovne kršitve delovne obveznosti v mesecu februarju in marcu 1995, torej v obdobju preizkusne dobe, zato je ob takšni nesporni ugotovitvi disciplinska komisija tožene stranke ravnala v skladu s 60. členom pravilnika o odgovornosti za delovne obveznosti in odškodninski odgovornosti, kjer je določeno, da lahko disciplinski organ pogojno odloženo izvršitev disciplinskega ukrepa prekliče, če delavec stori v času, za katerega je bila izvršitev odložena ponovno hujšo kršitev delovne obveznosti. Sodišče prve stopnje tudi pravilno zaključuje, da za preklic pogojno odloženega disciplinskega ukrepa prenehanja delovnega razmerja zadostuje že storitev hujše kršitve delovne obveznosti in ni potrebno, da delavec stori tako hujšo kršitev delovne obveznosti, za katero se po pravilniku mora izreči disciplinski ukrep prenehanja delovnega razmerja.

Glede na navedeno je pritožbeno sodišče pritožbo tožnice zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.