VDSS sklep  Psp 104/99
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2001-03-16

invalidi - invalidska pokojnina - delovna zmožnost - preostala delovna zmožnost

Iz izvedenskih mnenj invalidskih komisij I. in II. stopnje mora jasno izhajati, zakaj so pri zavarovancu podane omejitve v preostali delovni zmožnosti (omejitev dvigovanja bremen nad 10 kg, ...). Sodišče prve stopnje mora najprej natančno ugotoviti pogoje svojega dela za tožnika, ter nato presoditi, ali lahko tožnik, glede na omejitve zaradi zdravstvenih razlogov, to delo sploh uspešno in učinkovito opravlja, sicer ni mogoče presoditi zakonitosti odločbe ZPIZ glede pravice do razporeditve na drugo ustrezno delo.

Pritožbi se ugodi, izpodbijana sodba se razveljavi in zadeva vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Sodišče prve stopnje je stroškovno zavrnilo tožničin zahtevek na razvrstitev v I. kategorijo invalidnosti in priznanje pravice do invalidske pokojnine. Presodilo je, da je tožena stranka z dokončno odločbo pravilno odločila o njenih pravicah iz invalidskega zavarovanja. Zoper citirano sodbo je tožnica po pooblaščenih odvetnikih vložila pravočasno pritožbo zaradi nepravilno ugotovljenega dejanskega stanja in zmotno uporabljenega materialnega prava. Predlaga razveljavitev in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v novo sojenje. Sklicuje se na izvid ortopeda z dne 31.1.1995 in mnenje nevrologa, da je zaradi hudih zdravstvenih težav potrebna invalidska upokojitev. Ker se glede na naravo svojega dela ne more izogniti pripogibanju in prisilni drži ni logično, da bi bila še vedno sposobna za opravljanje dela varuhinje predšolskih otrok, četudi z omejitvami. Predlaga dokaz z izvedencem medicinske stroke, ki bo nepristransko ocenil njene zdravstvene težave. Pritožba je utemeljena. Zaradi pomanjkljivosti postopka je ostalo dejansko zdravstveno stanje oz. preostala delovna zmožnost tožnice nepopolno ugotovljeno, zato posledično ni možen preizkus pravilne uporabe materialnega prava. Ker sodba posledično nima prepričljivih dejanskih razlogov in z izrekom ni bilo odločano o zakonitosti konkretnih pravnih aktov iz predsodnega postopka, je podana tudi absolutna bistvena kršitev iz 13. tč. 354. člena Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. SFRJ, št. 4/77 - 27/90; v nadaljevanju ZPP). Ne sicer iz razloga, ker bi bila pri tožnici zaradi prevladujočih ortopedskih zdravstvenih težav izkazana popolna nezmožnost za vsako organizirano pridobitno delo in s tem pogoji za razvrstitev v I. kategorijo invalidnosti po 1. alinei 34. člena v zvezi s 3. odst. 27. člena Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju (Ur. l. RS, št. 12/92, s poznejšimi spremembami; v nadaljevanju ZPIZ-92) ter pravico do invalidske pokojnine, pač pa zato, ker izvedeniška mnenja IK o preostali delovni zmožnosti za delo varuhinje predšolskih otrok v skrajšanem delovnem času z omejitvami, niso dovolj prepričljiva. Ni namreč jasno, zakaj je sploh potrebna omejitev dvigovanja bremena nad 10 kg, ko pa iz opisa delovnega mesta izhaja dvigovanje bremen 10 kg, niti ni razčiščeno razhajanje v časovni omejitvi glede na različni oceni invalidske komisije I. in II.. Tako je vprašljivo, ali je sploh podana preostala delazmožnost za varovanje predšolskih otrok v skrajšanem delovnem času, če se po navedbah pritožnice pri njem res ni mogoči izogniti tistim opravilom, ki so iz zdravstvenih razlogov konktraindicirana oz. z dokončnim pravnim aktom toženca določena kot omejitve. Da bo lahko sodišče prve stopnje odpravilo ugotovljene pomanjkljivosti, je bilo potrebno pritožbi ugoditi in izpodbijano sodbo razveljaviti. V ponovljenem postopku bo v sodelovanju s tožničinim delodajalcem najprej natančno razčistilo pogoje svojega delo "varuhinje predšolskih otrok" ter vprašanje, ali je to delo z omejitvami, v konkretnem primeru indicirani iz zdravstvenih razlogov, sploh mogoče uspešno in učinkovito izvrševati. V kolikor bi se izkazalo, da dela varuhinje z odrejenimi omejitvami ni mogoče zadovoljivo oz. učinkovito opravljati, bi pomenilo, da v predsodnem postopku o preostali delovni zmožnosti tožnice in pravici do razporeditve na drugo ustrezno delo, ni bilo odločeno zakonito. V tem primeru bo potrebno z dopolnilnim izvedenstvom dodatno razčistiti preostalo delovno zmožnost za drugo ustrezno delo po 37. členu cit. ZPIZ-92 zlasti, če pri delodajalcu eventualno obstaja kakšno delovno mesto, na katero bi jo bilo mogoče razporediti ali v nasprotnem primeru brez konkretiziranega delovnega mesta določiti le ustrezne omejitve. Šele po izvedbi navedenih dokazov in morebitnih drugih, pomembnih za razjasnitev vseh pravno odločilnih dejstev, bo mogoče pravilno presoditi zakonitost v predsodnem postopku priznane pravice na podlagi preostale delovne zmožnosti ter upoštevaje določbo 34. člena v zvezi s 23. členom Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (Ur. l. RS, št. 19/94; v nadaljevanju ZDSS) izdati pravilno in zakonito sodno odločbo o tožničinih pravicah iz invalidskega zavarovanja.

ZPIZ člen 27, 27/3, 34, 34-1, 37. ZDSS člen 23.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.