VDS sodba Pdp 1233/2000
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2002-09-12

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

razporeditev delavcev - preostala delovna zmožnost - delovno mesto

Drugotožena stranka ni pridobila mnenja invalidske komisije o ustreznosti delovnega mesta skladiščnika materiala in rezervnih delov za tožnika glede na njegovo preostalo delovno zmožnost. Po določbi 139. člena Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju je bila drugotožena stranka dolžna tožnika kot invalida III. kategorije razporediti na ustrezno delo oz. mu zagotoviti poklicno rehabilitacijo. 48. člen ZTPDR delodajalcu nalaga, da delavca invalida razporedi na delovno mesto, za katero je usposobljen, zato bi drugotožena stranka morala najprej ugotoviti po predpisanem postopku, ali je delovno mesto skladiščnika materiala in rezervnih delov primerno delo za tožnika invalida III. kategorije. Ker tega ni izpeljala, je sodišče utemeljeno razveljavilo sklepe o razporeditvi.

Pritožba se zavrne in se potrdi sodba sodišča prve stopnje v izpodbijanem delu (2., 3. in 4. tč. izreka).

Sodišče prve stopnje je s sodbo ugotovilo, da obstoji delovno razmerje tožnika pri drugotoženi stranki od 5.6.1998 dalje. Sklep drugotožene stranke o razporeditvi tožnika na dela in naloge skladiščnika materialnih in rezervnih delov, vročen dne 25.8.1998 in v zvezi s tem sklep direktorja drugotožene stranke z dne 10.9.1998 ter na podlagi tega sklepa pogodbo o zaposlitvi z dne 14.9.1998 je razveljavilo. Drugotoženi strani je naložilo, da je dolžna tožnika razporediti na ustrezna dela in naloge v skladu s tožnikovo strokovno izobrazbo, njegovimi delovnimi izkušnjami in delovnimi zmožnostmi. Drugotoženi stranki je naložilo, da je dolžna tožniku povrniti povzročene stroške postopka v višini 98.797,00 SIT, z zakonitimi zamudnimi obrestmi od izdaje sodbe sodišča prve stopnje do plačila, vse v roku 8 dni pod izvršbo. Zoper zgoraj navedeno sodbo se v tč. 1, 3 in 4 izreka sodbe pritožuje drugotožena stranka smiselno iz razloga zmotne ugotovitve dejanskega stanja in napačne uporabe materialnega prava in predlaga, da pritožbeno sodišče izpodbijano sodbo razveljavi in v tč. 2 izreka ugotovi, da sta sklepa tožene stranke z dne 25.8.1998 in 10.9.1998 in pogodba o zaposlitvi z dne 14.9.1998 zakonita in veljavna, v tč. 3 izreka ugotovi, da je tožnik že bil ustrezno razporejen in v tč. 4 izreka odloči, da vsaka stranka krije svoje stroške postopka. Navaja, da pri toženi stranki delovnega mesta knjigovodja materiala in drobnega inventarja po veljavni sistemizaciji delovnih mest ni več, ker je dela premalo, da bi ga en delavec opravljal poln ali vsaj polovični delovni čas. Sporno delovno mesto je bilo združeno z delovnim mestom skladiščnik, kar je razvidno tudi iz dokumentacije, ki jo je predložila tožena stranka. Meni, da tožniku niso bile kratene pravice iz delovnega razmerja, saj je ob prevzemu na delo obdržal vse pravice, ki jih je imel pri prvem delodajalcu, vključno s plačo. Pritožba ni utemeljena. Pritožbeno sodišče je preizkusilo sodbo sodišča prve stopnje v izpodbijanem delu v okviru pritožbenih razlogov in pri tem pazilo na pravilno uporabo materialnega prava in absolutno bistvene kršitve pravil postopka, kot mu to nalaga določba 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP - Ur. l. RS, št. 26/99). Na podlagi navedenega preizkusa je ugotovilo, da je sodišče prve stopnje pravilno ugotovilo dejansko stanje in na ugotovljeno dejansko stanje pravilno uporabilo materialno pravo ter da v postopku ni zagrešilo absolutno bistvenih kršitev pravil postopka, na katere pazi po uradni dolžnosti. Sodišče prve stopnje je ugodilo tožbenemu zahtevku na razveljavitev razporeditve na delovno mesto skladiščnika materiala in rezervnih delov potem, ko je ugotovilo, da je bil tožnik invalid III. kategorije invalidnosti z določenimi omejitvami in da je pred prevzemom k drugotoženi stranki pri prvotoženi stranki opravljal dela in naloge knjigovodje materiala in drobnega inventarja. Drugotožena stranka je v septembru 1996 sklenila s prvotoženo stranko pogodbo o prehodu delavcev, s katero je bilo dogovorjeno, da bo prevzela delavce od prvotožene stranke in z njimi sklenila delovno razmerje, ki bo ustrezalo delavčevi strokovni izobrazbi, znanju in preostalim delovnim zmožnostim in bila pri tem seznanjena z zdravstvenim stanjem prevzetih delavcev na podlagi dokumentacije in ekspertize, ki jo je izdelal ... ter ji je bila poznana omejitev posameznih invalidnih oseb II. in III. kategorije. Drugotožena stranka pri razporeditvi tožnika ni upoštevala njegovih omejitev kot invalida III. kategorije, pri čemer je zatrjevala, da ne razpolaga z delovnim mestom knjigovodja materiala in drobnega inventarja. Po izvedenem dokaznem postopku je sodišče prve stopnje ugotovilo, da je bilo to delovno mesto sistemizirano v Aktu o sistemizaciji in organizaciji delovnih mest z dne 9.5.1997 pod št. 26 Seznama delovnih mest. S takim dokaznim zaključkom se v celoti strinja tudi pritožbeno sodišče. Glede na zgoraj navedeno so neutemeljene pritožbene navedbe, da pri toženi stranki nimajo delovnega mesta knjigovodja materiala in drobnega inventarja. Te pritožbene navedbe so tudi v nasprotju s spisovnim gradivom, iz katerega izhaja, da je drugotožena stranka tožnika najprej razporejala na delovno mesto knjigovodja materiala in drobnega inventarja (sklep o sklenitvi delovnega razmerja prejet 6.5.1997 - A 9, sklep z dne 15.4.1998 - A 13, sklep o čakanju na delo na domu z dne 14.9.1998). Tako so pritožbene navedbe, da drugotožena stranka ne razpolaga z ustreznim delovnim mestom glede na delovno sposobnost tožnika po invalidski odločbi neutemeljene. Prav tako pa je za odločitev v tem individualnem delovnem sporu pomembno dejstvo, ki ga je upoštevalo tudi sodišče prve stopnje, da drugotožena stranka ni pridobila mnenja invalidske komisije o ustreznosti delovnega mesta skladiščnika materiala in rezervnih delov za tožnika glede na njegovo preostalo delovno zmožnost. Po določbi takrat veljavnega 139. člena Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju (Ur. l. RS, št. 12/92 - 7/96) je bila drugotožena stranka dolžna tožnika kot invalida III. kategorije razporediti na ustrezno delo oz. mu zagotoviti poklicno rehabilitacijo. Sodišče prve stopnje tudi pravilno opozarja na določbo 48. člena Zakona o temeljnih pravicah iz delovnega razmerja (ZTPDR - Ur. l. SFRJ, št. 60/89, 42/90), ki delodajalcu nalaga, da delavca invalida razporedi na delovno mesto, za katero je usposobljen. Zato bi drugotožena stranka v primeru, da bi držala njena trditev, da nima delovnega mesta knjigovodja materiala in drobnega inventarja, morala najprej ugotoviti po predpisanem postopku, ali je delovno mesto skladiščnika materiala in rezervnih delov, glede na opis in zahtevnost delovnega mesta, primerno delo za tožnika invalida III. kategorije. Ker tega postopka tožena stranka ni izpeljala, je sodišče prve stopnje utemeljeno ugodilo zahtevku in razveljavilo izpodbijane sklepe o razporeditvi. Glede na navedeno je pritožbeno sodišče pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje v izpodbijanem delu.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.