VDS sodba Pdp 1142/99
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2001-12-06

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Del plače iz naslova uspešnosti poslovanja, ki ga predvideva 5. odst. 42. člena SKPG-93 in podjetniška kolektivna pogodba tožene stranke, predvideva razdelitev dobička med tiste delavce, ki so v obravnavanem obdobju prejemali plačo. Ker je bila tožnica v celotnem obravnavanem obdobju odsotna in je prejemala nadomestilo plače, ne pa plačo, ji ne pripada del plače iz naslova uspešnosti poslovanja.

Pritožba se zavrne in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek tožnice, da ji je tožena stranka dolžna plačati trinajsto plačo kot njeno udeležbo v dobičku družbe ter zahtevek na povrnitev stroškov postopka. Sklenilo je, da je tožnica dolžna povrniti toženi stranki stroške postopka, tožnica pa trpi sama svoje stroške postopka. Zoper zgoraj navedeno sodbo se pritožuje tožena stranka iz pritožbenega razloga nepopolne ugotovitve dejanskega stanja. Navaja, da sodišče prve stopnje ni sprejelo predloženega dokaza, to je dopisa tožene stranke z dne 16.1.1997 ZPIZ-u, v katerem tožena stranka zaproša za pismeno mnenje glede refundacij polovice trinajste plače delovnim invalidom II. kategorije invalidnosti. Sodišče predloženega dokaza ni upoštevalo in se do njega ni opredelilo. Ravno tako se ni opredelilo do izjave tožeče stranke, da je bilo izplačilo drugega dela trinajste plače za invalide II. kategorije invalidnosti zaposlene pri toženi stranke, izvršene dne 18.2.1997, torej po sprejemu razlage podjetniške kolektivne pogodbe. Pričakuje razsodbo ob upoštevanju načela enakopravnosti pred zakonom oz. kolektivno pogodbo. Predlaga, da pritožbeno sodišče sodbo sodišča prve stopnje spremeni in tožbenemu zahtevku ugodi oz. podrejeno, da razveljavi sodbo sodišča prve stopnje in zadevo vrne v ponovno sojenje. Tožena stranka je podala odgovor na pritožbo, v katerem navaja, da pritožbeni razlog nima nobene teže in je brezpredmeten. Dopis tožene stranke za mnenje ni noben dokaz, ki bi dokazoval opravičenost tožbenega zahtevka. Predlaga, da pritožbeno sodišče pritožbo zavrne kot neutemeljeno. Pritožba ni utemeljena. Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijano sodbo sodišča prve stopnje v mejah pritožbenih razlogov in po uradni dolžnosti glede pravilne uporabe materialnega prava in absolutnih bistvenih kršitev pravil postopka iz 2. odst. 354. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP/77 - Ur. l. SFRJ, št. 4/77 - 27/90). Pri navedenem preizkusu je ugotovilo, da je sodišče prve stopnje popolno ugotovilo odločilna dejstva in na ugotovljeno dejansko stanje pravilno uporabilo materialno pravo, v postopku pa tudi ni zagrešilo absolutnih bistvenih kršitev pravil postopka. Sodišče prve stopnje je popolno raziskalo dejansko stanje ter ugotovilo vsa odločilna dejstva tako, da je lahko sprejelo pravilno odločitev. Pritožbeno sodišče soglaša s stališčem sodišča prve stopnje, da je tožena stranka ravnala v skladu z določbo 173. člena kolektivne pogodbe tožene stranke ter da je pri razlagi navedenega določila podjetniške kolektivne pogodbe potrebno izhajati iz določila 5. odst. 42. člena Splošne kolektivne pogodbe za gospodarstvo (Ur. l. RS, št. 36/93). Iz navedene določbe izhaja, da se od dobička, namenjenega za delitev delavcem, 80 % razdeli delavcem sorazmerno izplačanim plačam delavcev, 20 % dobička pa po merilih, ki jih v naprej določi poslovodni organ. Ker navedena določba kolektivne pogodbe govori o plačah, tožeča stranka pa je v spornem obdobju prejemala zaradi bolniške odsotnosti nadomestilo plače, je tožena stranka ravnala pravilno, ko je dobiček razdelila le med delavce, ki so ga ustvarili in v spornem obdobju prejemali plačo. V zvezi s pritožbenimi navedbami, da sodišče ni upoštevalo dokaznega predloga tožnice in dokaza ni izvedlo, sodišče ugotavlja, da je sodišče popolno ugotovilo dejansko stanje pri tem pa dokaz, na katerega se sklicuje tožnica in ki jo sodišče ni povzelo, ni pravnorelevanten za razsojo spornega primera. Na podlagi navedenega je pritožbeno sodišče, skladno z določbo 368. člena ZPP/77, pritožbo tožeče stranke zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje. Pritožbeni stroški niso bili priglašeni, zato pritožbeno sodišče o njih ni odločalo. Pritožbeno sodišče je na podlagi 1. odst. 498. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP/99 - Ur. l. RS, št. 26/99) uporabilo določbe ZPP/77, ki se je pred uveljavitvijo novega ZPP-99 smiselno uporabljal kot predpis Republike Slovenije z določbo 1. odst. 4. člena Ustavnega zakona za izvedbo Temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Ur. l. RS, št. 1/91-I in 45/I/94).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.