UPRS Sodba II U 80/2024-33
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2026-01-16

gradbeno dovoljenje - manj zahteven objekt - pogoji za izdajo gradbenega dovoljenja - soglasje - skladnost prostorskih aktov - ugoditev tožbi

Tožnik upravičeno opozarja, da ne drži, da upravni organ, ob ugotovljenem neskladju grafične priloge OPPN s hierarhično višjim aktom, ni bil dolžan upoštevati določil OPN in vztrajati pri izkazanem soglasju stranskega udeleženca.

Napačno je stališče, da odmik ni predpisan zato, ker ga OPPN sploh ne določa, v tem delu je namreč ugotoviti, da je potrebno uporabiti OPN. Nadalje je pripomniti, da OPN ne določa, kot napačno meni toženka, da se OPN po sprejemu OPPN na območju urejanja z OPPN v nobenem svojem delu ne uporablja več, tj. da v celoti nadomešča OPN. Taka razlaga bi bila v nasprotju z določili in intenco ZUreP-3.

Zakonska zahteva po skladnosti torej pomeni zahtevo po vsebinskem ujemanju obeh aktov tako, da OPPN ne more določati ničesar drugače oziroma v nasprotju z OPN, ampak mora izhajati iz OPN, pri čemer je njegov namen in naloga, da podrobneje definira pogoje pozidave na območju OPPN.

Ker je nesporno ugotovljeno, da projekt DGD predvideva postavitev enostanovanjske stavbe v oddaljenosti 1,99 metra od meje, za tak odmik pa investitorja pisnega soglasja nista pridobila, je odločitev prvostopenjskega organa napačna in nezakonita. Stranki z interesom bi za potrebno gradnjo zaradi manjšega odmika potrebovala soglasje.

I. Tožbi se ugodi in se gradbeno dovoljenje Upravne enote Maribor št. 351-824/2023-6227-23 z dne 21. 12. 2023 odpravi ter zadeva vrne istemu organu v ponovni postopek.

II. Tožena stranka je dolžna tožeči stranki povrniti stroške tega postopka v znesku 469,70 EUR v roku 15 dni od vročitve te sodbe, od poteka tega roka dalje do plačila z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

1. Upravna enota Maribor je izdala gradbeno dovoljenje, s katerim je investitorjema A. A. in B. B. izdala gradbeno dovoljenje za gradnjo enostanovanjske stavbe, na zemljišču s parc. št. 000, k. o. (692) Spodnji Duplek, in sicer za manj zahteven objekt.

2. Iz obrazložitve izhaja, da je upravni organ opravil preveritev v smislu določil 54. člena Gradbenega zakona (v nadaljevanju GZ-1) in ugotovil, da so izpolnjeni vsi pogoji za izdajo gradbenega dovoljenja. Nadalje je ugotovljeno, da je predmetna gradnja skladna z določili Odloka o občinskem podrobnem prostorskem načrtu za del območja enote urejanja prostora SD-2, v Občini Duplek (Uradno glasilo slovenskih občin, št. 45/22; v nadaljevanju OPPN), saj leži na delu območja enote urejanja prostora SD-2 z osnovno namensko rabo v območju stavbnih zemljišč in s podrobno namensko rabo v območju stanovanj s spremljajočimi dejavnostmi (SS).

3. Nadalje iz obrazložitve izhaja, da se je izmed pozvanih stranskih udeležencev postopka udeležil le C. C. (v nadaljevanju tožnik), ki se s posegom ne strinja iz razloga, da je bila obravnavana parcela po prvotnem, a nesprejetem občinskem podrobnem aktu zajemala večjo površino in tam predvideni objekt je bil v ustreznih odmikih. Po sedaj sprejetem OPPN je ta parcela ožja in tako posledično preblizu njegove nepremičnine. Investitor ni podal nobene prošnje za soglasje njegove gradnje z ustreznim odmikom. Opozarja, da je objekt previden na razdalji 1,58 m od njegove parcelne meje, kar je v nasprotju z veljavnim Odlokom o občinskem prostorskem načrtu Občine Duplek (Uradno glasilo slovenskih občin, št. 36/20; v nadaljevanju OPN), po katerem se zahteva razdalja najmanj 4,00 m od meje sosednjih zemljišč. Drži pripomba investitorja, da se med postopkom sprejemanja novega občinskega podrobnega akta OPPN meje zemljišč niso spreminjale, kar je tudi povzročilo sedanje odstopanje, pri čemer je prejšnji predlog OPPN-ja predvideval spremembo meja do katerih pa po sprejetju novega sedaj veljavnega OPPN-ja, ni prišlo.

4. Tukajšnji upravni organ pripombam tožnika ni mogel slediti, saj je obravnavana zemljiška parc. št. 000, k. o. (692) Spodnji Duplek nespremenjena in navedena v opisu prostorske ureditve z območjem, kjer je načrtovana pozidava z individualnimi objekti z novo dovozno cesto ter ureditvijo zelenih površin po določilu 5. člena OPPN. Hkrati mora biti umeščanje obravnavanega objekta skladno z urbanističnim in arhitekturnim oblikovanjem novogradenj po določilu 7. člena OPPN, kjer so horizontalni gabariti, lega objekta in ureditev razvidni iz grafičnega dela na karti "Zazidalna oziroma Ureditvena situacija z urbanistični pogoji" list št. 5 k OPPN. Obravnavana gradnja se nahaja v zahodnem delu območja po grafičnih podlagah k OPPN in bo umeščena na zemljiško parcelo z oznako SD2-Z 04, kjer je dopustna gradnja prostostoječega objekta, ki ne sme presegati gradbene meje velikosti 10,00 m x 11,30 m in objekt je lahko manjši od določene gradbene meje, vendar se mora naslanjati na gradbeno linijo v točkah, kjer so te določene (točka naslona objekta). Tako je iz grafične podlage k OPPN na karti "Zazidalna oziroma Ureditvena situacija z urbanističnimi pogoji" na listu št. 5, razvidna površina gradnje, gradbena linija je določena na severu, zahodu in na južni strani ter na vzhodni strani je določena gradbena linija ter na stičišču obeh z linijo in mejo v jugovzhodnem vogalu je določena točka naslona objekta, kar predstavlja za načrtovano gradnjo omejitvene regulacijske elemente, ki se jih mora brez odstopanj upoštevati, razen tistih navedenih v pogojih oblikovanja po določilu 7. člena OPPN. Hkrati mora načrtovana gradnja za obravnavano gradbeno parcelo upoštevati, da mora ta biti tudi skladna z načrtovano parcelacijo, ki pa na tem delu ni bila predpisana, kar je razvidno iz karte "Načrt parcelacije" list št. 4 k OPPN, zaradi česar je obravnavana gradbena parcela nespremenjena.

5. Prav tako OPPN nikjer v določilih ne določa za načrtovane objekte zahteve po predpisanih odmikih od sosednjih zemljišč, pri čemer pa mora biti predvidena gradnja skladna z vsemi sestavinami iz OPPN-ja, kjer so za dopustnost posega določena parcelacija in regulacijski elementi ter pogoji etapnosti in tolerance glede infrastrukturnih ureditev. Predlagana gradnja je prikazana na investitorjevi zemljiški parceli, na kateri so predpisani pogoji za umestitev obravnavanega posega, in le-ti so razvidni iz priložene dokumentacije DGD, pri čemer je za skladnost s prostorskimi izvedbenimi akti po zakonu pridobljeno nadomestno mnenje št. 3512-23/2023-3 z dne 18. 3. 2023, ki ga je izdala Skupna občinska uprava Maribora, Skupna služba urejanja prostora.

6. Tukajšnji upravni organ po zgoraj navedenem ni imel zakonske osnove, da bi investitorju naložil pridobivanje soglasja za odmike od sosednjega zemljišča, le-ti za načrtovane objekte niso posebej predpisani, so pa natančno grafično določeni v OPPN in upoštevani, pri čemer so tako izpolnjeni javnopravni pogoji za dopustnost posega, ostala prerekanja niso predmet tega postopka, ampak so predmet civilno pravnih postopkov. Glede na navedeno je upravni organ izdal gradbeno dovoljenje.

7. Toženka je pritožbo tožnika C. C. zavrnila kot neutemeljeno.

Povzetek bistvenih navedb strank v upravnem sporu

8. Tožnik v tožbi poudarja, da že ves čas postopka, že s podajo pravočasne izjave na zapisnik, še pred izdajo predmetnega gradbenega dovoljenja, nasprotuje predmetni gradnji, in sicer iz razloga premajhnega odmika načrtovanega objekta od parcelne meje z njegovim zemljiščem. Iz istega razloga se je tožnik tudi pritožil zoper izdano gradbeno dovoljenje (kršitev napačne uporabe materialnega predpisa po 1. točki prvega odstavka 237. člena Zakona o splošnem upravnem postopku, v nadaljevanju ZUP). Uveljavlja pa tudi, da v postopku za izdajo upravnega akta zakon, na zakon oprt predpis ali drug zakonito izdan predpis ali splošni akt, izdan za izvrševanje javnih pooblastil, ni bil uporabljen ali ni bil pravilno uporabljen.

9. Izpostavlja, da je bilo gradbeno dovoljenje izdano na podlagi OPPN. Ta akt pa je bil sprejet na podlagi hierarhično višjega pravnega akta in sicer OPN. Pregled postopka sprejemanja predmetnega OPPN pokaže, da je prvotni predlog OPPN s strani Občine iz leta 2021 zajemal tudi parcelo stranskega udeleženca, tekom postopka, tudi v posledici pripomb stranskega udeleženca, pa se na koncu sprejeti OPPN ni več neposredno razlegal na to parcelo. Iz primerjave prvotnega grafičnega dela OPPN s končno sprejeto verzijo je razvidno tudi, da je bilo po prvem predlogu predviden premik meje na severni strani parcele stranskega udeleženca št. 111 na način, da bi se povečal južni del sosednje parcele 000; sklepamo lahko, da je to bilo predvideno prav iz razloga zagotovitve skladnosti OPPN z OPN glede razdalje novega objekta od meje parcele. Po tem, ko se tožnik ni strinjal s prodajo dela svojega zemljišča in je predlogu OPPN nasprotoval, je občina enostavno "odrezala" OPPN na del nad obstoječo mejo parcele stranskega udeleženca, s tem pa očitno povzročila sedanje neskladno stanje, da sprejeti OPPN več ni v skladu z OPN.

Ali je to naredila nalašč, ali pa je to posledico te spremembe dejansko spregledala, niti ni bistveno; bistveno je, da je na koncu sprejela akt, ki je v nasprotju s hierarhično višjim aktom, s tem pa povzročila sedanje neskladje in posledično nezakonitost in neustavnost predmetnega OPPN.

10. Neskladje, o katerem je govora, je namreč v tem, da OPN Občine v drugem odstavku 67. člena (lega objektov) izrecno določa, da morajo biti "... nove stavbe... z višino do 10 m... oddaljene od meje sosednjih zemljišč najmanj 4,00 m...". Kot je razvidno iz sedaj izdanega gradbenega dovoljenja, je po sedaj veljavnem OPPN kršena ta določba OPN, saj je na sosednji nepremičnini k. o. 692 Spodnji Duplek parcela 000 predvidena gradnja novega objekta, ki bo od meje s parcelo stranskega udeleženca oddaljen le 1,99 m (iz obvestila Upravne enote Maribor z dne 3. 10. 2023, izhaja, da naj bi bil ta odmik celo le 1,59 m).

11. Opozarja, da sta OPPN za del območja enote urejanja prostora SD-2 v Občini in njegov grafični del v delu, v katerem je na nepremičnini k. o. 692 Spodnji Duplek parcela 000 predvidena oziroma dovoljena gradnja novega objekta v razdalji 1,99 m od meje, v nasprotju s hierarhično višjim pravnim aktom OPN, ki to razdaljo izrecno določa na 4,00 metre (in glede tega morebitna izjema po OPPN ni dovoljena).

12. Izpostavlja, da ne drži, da je vprašanje odmika objekta od meje vprašanje civilnopravnih postopkov. Vsekakor gre za vprašanje upravnega postopka, in sicer prav postopka za izdajo gradbenega dovoljenja, v katerem se preverja skladnost nameravane gradnje s predpisanimi pogoji. Predvsem pa ne drži, da upravni organ, ob ugotovljenem neskladju grafične priloge OPPN s hierarhično višjim aktom (da je upravni organ to neskladje zaznal, je razvidno že iz njegovega obvestila z dne 3. 10. 2023, v katerem poizveduje o strinjanju tožnika glede predvidenega odmika. Če to soglasje ne bi bilo potrebno, tudi ne bi bilo razloga za takšno poizvedbo).

13. Opozarja, da je treba v tem primeru upoštevati veljavno določbo OPN in v primeru, kadar je ugotovljeno neskladje med grafično prilogo OPPN in izrecno določbo OPN, upoštevati slednjo. Tako je treba zaključiti, da je sicer, v skladu z grafično prilogo, res dovoljeno umestiti objekt na parcelo investitorjev na način, kot je to zarisano (iz vidika javnega interesa), a vseeno le ob izpolnjenem pogoju, da je podano izrecno soglasje s strani tožnika (iz vidika zasebnega interesa). Če tega soglasja ni, takšna gradnja ne sme biti dovoljena. Dodaja, da tudi upravni organ v določenih primerih lahko uporabi institut exceptio illegalis.

14. Navaja še, da je nerazumljiva oziroma predvsem napačna interpretacija 3. člena OPN, kot jo očitno zavzema drugostopni organ; ni namreč jasno, kako je drugostopni organ na podlagi določbe, da je OPN podlaga za sprejem OPPN, zaključil, da OPN ni treba upoštevati. V primeru, kadar je pritožbeni razlog prav v zatrjevanem neskladju med OPN in OPPN, je seveda treba upoštevati tudi določbe OPN; 3. člen izrecno določa ravno to, da je OPN podlaga za sprejem OPPN! Ta dikcija pa pomeni, da mora biti OPPN sprejet v skladu z OPN in ne nasprotno, da ga zaradi tega ne bi bilo treba upoštevati.

15. Sicer je stališče, da gre na relaciji med OPN in OPPN za hierarhična akta, ki morata biti medsebojno usklajena, oziroma predvsem, da se morajo pri izdelavi OPPN upoštevati vse omejitve, ki so določene z OPN, v sodni praksi že večkrat potrjeno. Predlaga odpravo izdanega gradbenega dovoljenja in priglaša stroške.

16. Tožena stranka odgovora na tožbo ni podala, poslala pa je upravni spis.

17. Odgovor na tožbo sta podala prosilca za izdajo gradbenega dovoljenja (tudi investitorja), v tem postopku stranki z interesom A. A. in B. B.. Izpostavljata, da tožnik ves čas pritožbenega postopka in tudi v tožbi navaja različice OPPN, pri čemer gre za netočne navedbe, saj gre zgolj za eno izmed več izhodišč, ki so bila priložena občinskemu sklepu o pripravi OPPN SD-2. Na javni obravnavi OPPN-ja 9. 5. 2022, na kateri je tožnik sodeloval, kot stranka v postopku, pa je bilo prikazano zdajšnje stanje. Na tej razgrnitvi je tožnik podal svoje pripombe, ki pa se niso nanašale na predvideno postavitev objekta na njuno zemljišču 000 k. o. 692 Spodnji Duplek. V svoji pripombi tudi doda, da se z delno realizacijo OPPN SD-2 O (torej v zmanjšanem območju) strinja. Umestitvi objektov na zemljišča pa pripomb ni podal. Kot stranka v postopku je bil tako ves čas obveščen o nameri občine in tudi o sprejetem OPPN, ki ne predvideva nikakršne izmenjave zemljišč.

18. Dodajata, da ne drži, da je bil tožnik 3. 10. 2023 posebej pozvan k opredelitvi do gradnje, saj je bil v skladu s prvim odstavkom 43. člena ZUP in 48. členu GZ-1 obveščen o nameravani gradnji enako, kot vsi drugi sosedje mejaši in lastniki služnosti.

19. Nadalje tožnik navaja in insinuira, da je občina naredila namensko napako v pripravi OPPN, saj ni upoštevala 67. člena OPN, ki ga je Občina sprejela 23. 6. 2020 in je začel veljati 7. 9. 2020. Hkrati naveden člen le delno navaja in ga ne predstavlja, kot ta dejansko je. 67. člen OPN, ki je le delno naveden v pritožbi, navaja, da mora biti lega objektov v skladu z regulacijskimi črtami in poudarja, ko te niso določene, morajo biti nove stavbe (etaže nad terenom in pod terenom) z višino do 10 m (merjeno od najnižje točke terena ob stavbi do najvišje točke na strehi) oddaljene od meje sosednjih zemljišč najmanj 4,00 m. Slednje je bilo potrjeno tudi s strani Upravne enote Maribor in Ministrstva za naravne vire in prostor.

20. Poudarjata, da je ob tem zelo jasno, da na območju njunega zemljišča ni določen ali predviden odmik 4 m, ki ga navaja tožnik in hkrati zahtevano kakršnokoli mnenje ali dovoljenje soseda. Prav tako gre za območje strnjenega naselja, kjer so odmiki med objekti, tudi v praksi, zmeraj zelo majhni.

21. Dodajata, da tožba prav tako navaja, da OPPN SD-2 ne vsebuje nobenih določb glede predpisanih odmikov s katerimi bi se kakorkoli spreminjalo relevantno določbo OPN, kar ne drži, saj to zelo jasno in natančno ureja z regulacijskimi črtami, ki jih predvidi OPN in OPPN realizira. V tožbi tudi navaja, da je gradnja dovoljena ob izpolnjenem pogoju, da je podano izrecno soglasje s strani stranskega udeleženca, kar ne drži, saj tovrstnega soglasja ne predvideva, saj OPPN v četrtem odstavku 7. člena zelo jasno opredeli pravila gradnja z besedami "(4) v zahodnem delu območja OPPN so umeščenih štiri (4) zemljišče parcele SD2-Z 01 - SD2-Z 04. Na zemljiščih je mogoča gradnja po naslednjih določilih:" nakar z drugo alinejo jasno določi: "objekti so lahko manjši od določene gradbene meje, vendar se morajo naslanjati na gradbene linije v točkah, kjer so te določene (točka naslona objekta);" Zato navedba o nejasnosti in neskladnosti pravil ne morejo veljati. Glede na določbo 3. člena OPN menita, da sklicevanje na odmik, predviden v OPN, ni pravilno. Izpostavljata še, da sta kot investitorja časovno vse bolj oškodovana, saj sta ob načrtovanju naraščaja računala na selitev v hišo, ki bi med drugim olajšala dostop do bivalnih prostorov. Predlagata zavrnitev tožbe.

22. Sodišče je v zadevi 16. 1. 2026 izvedlo glavno obravnavo, ki se jo je udeležil pooblaščenec tožnika ter stranki z interesom A. A. ter B. B.. Ostale stranke se glavne obravnave niso udeležile (vabila so izkazana).

23. Na naroku so prisotne stranke vztrajale pri podanih navedbah. Sodišče pa je v dokazne namene vpogledalo in prebralo upravni spis ter priloge tožnika od A2 do A4 ter priloge strank z interesom od C1 do C5.

25. V obravnavani zadevi sodišče odloča o pravilnosti in zakonitosti postopka izdaje gradbenega dovoljenja, s katerim je upravni organ dovolil strankama z interesom gradnjo enostanovanjske stavbe, na zemljišču s parc. št. 000, k. o. (692) Spodnji Duplek, čemur pa tožnik kot lastnik bližnjega zemljišča nasprotuje zaradi zatrjevanega premajhnega odmika od njegove nepremičnine.

26. Sodišče ugotavlja, da je v postopku nesporno, da sta tožnika vložila zahtevo za izdajo gradbenega dovoljenja za gradnjo stanovanjskega objekta. Nadalje je nesporno, da se tožnik s posegom ne strinja iz razloga, da je bila obravnavana parcela po prvotnem, a nesprejetem občinskem podrobnem aktu zajemala večjo površino in tam predvideni objekt je bil v ustreznih odmikih. Po sedaj sprejetem OPPN je ta parcela ožja in tako posledično preblizu njegove nepremičnine, investitorja (sedaj stranki z interesom), pa nista podala nobene prošnje za soglasje njegove gradnje z ustreznim odmikom. Stranki z interesom menita, da sosedovega soglasja ne potrebujeta, ker OPPN odmikov od meje ne določa.

27. V zadevi med strankam ni sporno, da sta investitorja pridobila gradbeno dovoljenje na podlagi GZ-1. Kot je razvidno iz obrazložitve izpodbijane odločbe je Upravna enota Maribor izdala gradbeno dovoljenje ob zaključku, da so izpolnjeni vsi pogoji za izdajo gradbenega dovoljenja, ki jih za to predpisuje 54. člen GZ-1.

28. Med strankami ni bilo sporno, da je Upravna enota Maribor v zadevi najprej vse potencialne udeležence postopka, tudi tožnika, povabila v postopek kot stranskega udeleženca v smislu 49. člena GZ-1,

29. 51. člen GZ-1 določa, da lahko investitor predloži pisno izjavo stranskega udeleženca, da se strinja z nameravano gradnjo kadarkoli do izdaje gradbenega dovoljenja. Stranski udeleženec se mora v izjavi izrecno sklicevati z dokumentacijo za izdajo gradbenega dovoljenja, z navedbo številke in datuma njene izdelave. Šteje se, da je stranski udeleženec z nameravano gradnjo seznanjen in da se z njo strinja, če je investitor z njim sklenil pisno pogodbo, s katero je na njegovi nepremičnini pridobil stvarno ali drugo pravico, ki mu omogoča izvajanje gradnje. V navedenih primerih se stranski udeleženec ne vključuje v postopek izdaje gradbenega dovoljenja, temveč se mu gradbeno dovoljenje le vroči.

30. V zadevi je opozoriti na določbo 52. člen Zakona o urejanju prostora (v nadaljevanju ZUreP-3), ki določa, da so prostorski akti medsebojno usklajeni, pri čemer se upoštevata njihova hierarhija in pravna narava. Prostorski izvedbeni akti ne smejo biti v nasprotju s prostorskimi strateškimi akti (prvi odstavek). Nadalje je določeno, da OPN temelji na Strategiji, akcijskem programu za izvajanje Strategije, regionalnem prostorskem planu in občinskem prostorskem planu. OPN mora biti skladen z DPN, uredbo o najustreznejši varianti in državnim prostorskim ureditvenim načrtom (četrti odstavek). OPPN ter odlok o urejenosti naselij in krajine morata biti skladna z OPN, razen če ta zakon ne določa drugače ali če gre za upoštevanje podrobnejših pravil urejanja prostora (peti odstavek).

31. V nadaljevanju je poudariti, da 3. člen OPN določa, da je OPN podlaga za prostorske ureditve lokalnega pomena, za pripravo projektov za pridobitev gradbenega dovoljenja po predpisih o graditvi objektov (na območjih izven občinskih podrobnih prostorskih načrtov - v nadaljevanju OPPN) in za pripravo OPPN. Navedeno pa, kot stranki z interesom zmotno menita, ne izključuje zahteve, da je OPPN v skladu s hierarhično višjim OPN, kot izhaja iz zmotnega stališča toženke v izpodbijani odločbi.

32. 67. člen OPN glede lege objektov določa, da se pri umeščanju stavb v prostor prednostno upoštevajo regulacijske črte, kadar so določene v grafičnih prikazih občinskega prostorskega načrta. V primeru, da regulacijska črta poteka preko obstoječe, legalno zgrajene stavbe, se pri nadzidavi ali rekonstrukciji te stavbe regulacijska črta ne upošteva (prvi odstavek). V primerih, ko niso določene regulacijske črte in ta odlok v drugih členih ne določa drugače, morajo biti nove stavbe (etaže nad terenom in pod terenom) z višino do 10 m (merjeno od najnižje točke terena ob stavbi do najvišje točke na strehi) oddaljene od meje sosednjih zemljišč najmanj 4,00 m, enostavni in nezahtevni objekti pa najmanj polovico svoje višine, a ne manj kot 0,5 m (drugi odstavek). Kjer regulacijske linije v grafičnem delu OPN niso določene in kjer obenem gre za povečini že izgrajene ulične nize stavb, se nove stavbe v te nize postavijo tako, da smiselno upoštevajo linijo fasad obstoječih stavb (dvanajsti odstavek).

33. Z vpogledom v konkreten grafični prikaz OPN

je ugotoviti, da na spornem območju parc. 000 k. o. 692 Spodnji Duplek ni regulacijskih črt. Glede na razlago pomena izrazov, določenim v 6. členu OPN so regulacijske črte regulacijska linija - RL, gradbena meja - GM in gradbena linija - GL. Regulacijska linija ločuje obstoječe ali predvidene odprte ali grajene javne površine od površin v privatni lasti, gradbena meja je črta, ki je novozgrajeni oziroma načrtovani objekti ne smejo presegati, lahko pa se je dotikajo ali pa so od nje odmaknjeni v notranjost zemljišča, gradbena linija je črta, na katero morajo biti z enim robom - s fasado postavljeni objekti, ki se gradijo na zemljiščih ob tej črti. Od nje lahko odstopajo le deli fasade v etažah do 30 % površine.

34. Res 7. člen OPPN govori o regulacijskih elementih, vendar je dejstvo, da je OPPN hierarhično nižji akt, in mora biti v skladu z višjim aktom - OPN, ki pa, kot že zapisano, v navedenem območju nima določenih regulacijskih črt, zato je potrebno upoštevati nadaljevanje določbe 67. člena OPN, ki določa odmik 4 metrov. Ugotoviti je, da OPPN za del območja enote urejanja prostora SD-2 v Občini in njegov grafični del v delu, v katerem je na nepremičnini k. o. 692 Spodnji Duplek parcela 000 predvidena oziroma dovoljena gradnja novega objekta v razdalji 1,99 m od meje, v nasprotju s hierarhično višjim pravnim aktom OPN, ki to razdaljo izrecno določa na 4,00 metre (in glede tega morebitna izjema po OPPN ni dovoljena).

35. S tem so kršene zgoraj citirane določbe, ki zahtevajo hierarhično usklajenost aktov na način, da je nižji akt v skladu s hierarhično višjim aktom. Tako je ugotoviti, da je napačno stališče prvostopenjskega organa, da upravni organ ni imel zakonske osnove, da bi investitorju naložil pridobivanje soglasja za odmike od sosednjega zemljišča, ker naj le-ti za načrtovane objekte niso posebej predpisani so pa natančno grafično določeni v OPPN in upoštevani, pri čemer so tako izpolnjeni javnopravni pogoji za dopustnost posega.

36. Tožnik tako upravičeno opozarja, da ne drži, da upravni organ, ob ugotovljenem neskladju grafične priloge OPPN s hierarhično višjim aktom, ni bil dolžan upoštevati določil OPN in vztrajati pri izkazanem soglasju stranskega udeleženca.

37. Stališče upravne enote, da "OPPN nikjer v določilih ne določa za načrtovane objekte zahteve po predpisanih odmikih od sosednjih zemljišč", kar naj bi očitno pomenilo, da ti niso predpisani, oziroma da posledično ni treba upoštevati zahteve po OPN, ne more zdržati resne pravne presoje. V tem primeru je seveda treba upoštevati veljavno določbo OPN in v primeru, kadar je ugotovljeno neskladje med grafično prilogo OPPN in izrecno določbo OPN, upoštevati slednjo.

38. Sodišče se ne more strinjati s stališčem tožnikov, da odmik ni predpisan zato, ker ga OPPN sploh ne določa, v tem delu je namreč ugotoviti, da je potrebno uporabiti OPN. Nadalje je pripomniti, da 3. člen OPN ne določa, kot napačno meni toženka, da se OPN po sprejemu OPPN na območju urejanja z OPPN v nobenem svojem delu ne uporablja več, tj. da v celoti nadomešča OPN. Taka razlaga bi bila v nasprotju z določili in intenco ZUreP-3.

39. Zakonska zahteva po skladnosti torej pomeni zahtevo po vsebinskem ujemanju obeh aktov tako, da OPPN ne more določati ničesar drugače oziroma v nasprotju z OPN, ampak mora izhajati iz OPN, pri čemer je njegov namen in naloga, da podrobneje definira pogoje pozidave na območju OPPN.

40. Določbe 7. člena OPPN zato ni mogoče razlagati tako, da se za vsa območja, za katera je sprejet OPPN, nobena določba OPN ne uporablja več, ampak naj bi se uporabljal zgolj OPPN in to tudi tedaj, ko OPPN nekega prostorskega izvedbenega pogoja sploh ne ureja. Taka razlaga bi namreč dejansko pomenila, da OPPN te pogoje ureja drugače od OPN in je zato z njim v neskladju, s tem pa tudi v nasprotju s petim odstavkom 52. člena ZUreP-3, torej nezakonit. OPPN je mogoče razlagati le skladno z OPN in s tem z navedeno določbo ZUreP-3 razlagati zgolj tako, da na njegovem območju veljajo prostorski izvedbeni pogoji, ki jih predpisuje OPN. Zato je določbo 7. člena OPPN mogoče razumeti kvečjemu tako, da je na predmetnih območjih potrebno upoštevati določbe obeh predpisov, in sicer na ta način, da kadar OPPN nekega vprašanja ne ureja, ureja pa ga OPN, se upošteva ureditev iz OPN.

41. Ker je nesporno ugotovljeno, da projekt DGD predvideva postavitev enostanovanjske stavbe v oddaljenosti 1,99 metra od meje, za tak odmik pa investitorja pisnega soglasja nista pridobila, je odločitev prvostopenjskega organa napačna in nezakonita. Stranki z interesom bi za potrebno gradnjo zaradi manjšega odmika potrebovala soglasje (enajsti odstavek 67. člena OPN, prvi odstavek 51. člena GZ-1)

42. OPN je splošnejši predpis, ki nujno velja za območje celotne občine; če je za del območja občine sprejet OPPN, pa ta podrobneje določa pogoje za umestitev objektov v prostor na določenem ožjem delu občine oziroma za izdelavo projektne dokumentacije. Če OPPN določenega vprašanja oziroma razmerja ne ureja, ureja pa ga OPN, se zanj uporabljajo določbe OPN, saj je le takšna razlaga skladna z zakonsko opredelitvijo prostorskih aktov.

43. Ker je sodišče glede na obrazloženo moralo tožbi ugoditi iz navedenih razlogov, je izpodbijani akt odpravilo in zadevo vrnilo toženki v ponoven postopek (4. točka prvega odstavka 64. člena ZUS-1). V ponovnem postopku je toženka vezana na pravno mnenje sodišča, navedena v tej odločbi (četrti odstavek 64. člena ZUS-1).

44. Ker je sodišče tožbi ugodilo, je tožnik v skladu s tretjim odstavkom 25. člena ZUS-1 upravičen do povračila stroškov postopka v pavšalnem znesku po Pravilniku o povrnitvi stroškov tožniku v upravnem sporu (Pravilnik).

45. Ker je bila zadeva rešena na glavni obravnavi in je tožnika v postopku zastopal pooblaščenec, ki je odvetnik, se mu priznajo stroški v višini 385,00 EUR, kar povečano za 22% DDV znaša 469,70 EUR.

46. Stroške mu je dolžna povrniti toženka v roku 15 dni od vročitve te sodbe z zakonskimi zamudnimi obrestmi od poteka paricijskega roka do plačila. Plačana sodna taksa bo tožniku vrnjena po uradni dolžnosti (opomba 6.1/c taksne tarife Zakona o sodnih taksah).

Javna razgrnitev je bila izvedena v obdobju od 13. 4. 2022 do 15. 5. 2022. V okviru te razprave je stranski udeleženec izjavil, da ni zainteresiran za prodajo dela svoje parcele in tudi ne za pozidavo, saj si je želel povrnitev statusa kmetijskega zemljišča. Ta pripomba je bila upoštevana na način, da "se območje OPPN zmanjša na funkcionalno zaključeno prostorsko celoto, ki izključuje zemljišča, katerih lastniki se s pozidavo ne strinjajo... Spremenjeno območje OPPN se zmanjša za zemljišča južno od severne ceste. Grafična priloga z vrisano spremenjeno mejo OPPN je priloga tega zapisnika", kot je to razvidno iz Sklepa o sprejetju stališč Občine do pripomb in predlogov iz javne razgrnitve in javne obravnave dopolnjenega osnutka občinskega podrobnega prostorskega načrta za del območja enote urejanja prostora SD-2 v Občini z dne 20. 6. 2022.

Iz sodbe Upravnega sodišča RS št. I U 703/2016-11 z dne 14. 11. 2017 je razvidno, da "Sodišče meni, da vezanost upravnega organa na podzakonski predpis ni absolutna, če ta ni v skladu z ustavo. Tretji odstavek 153. člena Ustave namreč terja takšno interpretacijo podzakonskih norm, ki so v skladu z ustavo in zakonom."

Upravni organ osebe iz drugega odstavka prejšnjega člena, za katere ugotovi, da jim pripada status stranskega udeleženca in ki so mu znane na podlagi uradnih evidenc, seznani z začetkom postopka in jih povabi k udeležbi.

Javno dostopen na spletni strani pis.eprostor.gov.si/pis-evt-web/pages/javni-del/zemljevid_grafika_jv_page.xhtml?vpogled&lang=sl

Gradbeni zakon (2021) - GZ-1  - člen 51, 54

Zakon o urejanju prostora (2021) - ZUreP-3  - člen 52

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.