UPRS Sodba I U 1441/2025-7
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2025-10-22

brezplačna pravna pomoč - pridobitev premoženja - sodna poravnava - vrnitev sredstev

Tožnik v tožbi sam navaja, da je prejel plačilo v višini 1.571,22 EUR na podlagi sodne poravnave in pridobil premoženje. Stroški BPP so znašali 1.153,27 EUR, tožnik pa je dolžan povrniti polovico, to je 576,64 EUR, kar predstavlja manj kot polovico vrednosti premoženja, prejetega na podlagi sodne poravnave (787,11 EUR). Izjema iz drugega odstavka 48. člena ZBPP v obravnavani zadevi ne pride v poštev, saj tožnik ni prejel preživnine ali odškodnine za izgubljeno preživljanje zaradi smrti tistega, ki je bil dolžan dajati preživljanje.

II. Vsaka stranka trpi svoje stroške postopka.

1. Toženka je z izpodbijano odločbo Bpp št. 351/2024 z dne 11. 7. 2025 (izpodbijana odločba) odločila, da je tožnik dolžan v roku 15 dni po pravnomočnosti te odločbe vrniti prejeto brezplačno pravno pomoč (v nadaljevanju BPP) v znesku 576,64 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od prvega dne poteka izpolnitvenega roka do plačila, na račun Delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani, Resljeva 14, Ljubljana, št. SI56 0110 0637 0501 417, sklic na številko SI 00 351-24, pod izvršbo.

2. V obrazložitvi izpodbijane odločbe se toženka sklicuje na 48. člen Zakona o brezplačni pravni pomoči (v nadaljevanju ZBPP) in ugotavlja, da je bila tožniku z odločbo sodišča št. Bpp 351/2024 z dne 26. 7. 2024 odobrena BPP za pravno svetovanje in zastopanje v individualnem delovnem sporu pred sodiščem (zadeva I Pd 480/2024) zaradi redne odpovedi pogodbe o zaposlitvi. Zadeva se je dne 3. 3. 2025 zaključila s sodno poravnavo, na podlagi katere se je delodajalec tožnika zavezal izplačati tožniku znesek 2.400,00 EUR bruto. Za zastopanje v navedeni zadevi so bili iz sredstev sodišča izplačani stroški v višini 1.153,27 EUR.

3. Toženka je tožnika pozvala, naj sporoči, ali je prejel izplačilo iz sodne poravnave, vendar tožnik na poziv ni odgovoril, zato se šteje, da je delodajalec tožnika obveznost izpolnil in je tožnik na podlagi sodne poravnave prejel premoženje oziroma dohodek. Glede na določbo 48. člena ZBPP je tožnik dolžan povrniti Republiki Sloveniji polovico stroškov, ki so bili plačani iz naslova BPP, pri čemer znesek vračila ne sme presegati polovice vrednosti premoženja oziroma dohodkov, prejetih na podlagi sodne poravnave. Tožnik je zato dolžan vrniti znesek 576,64 EUR.

se z izpodbijano odločbo ne strinja in zoper njo vlaga tožbo. Navaja, da mu je delodajalec na podlagi sodne poravnave obljubil odškodnino v višini dveh mesečnih plač, to je bruto 2.400,00 EUR. Dne 6. 3. 2025 mu je delodajalec nakazal neto znesek v višini 1.574,22 EUR, kar po mnenju tožnika predstavlja premalo glede na zakonsko določeno minimalno plačo v Republiki Sloveniji. Pojasnjuje, da se je s svojim pooblaščencem dogovoril, da bo pristal na omenjeni znesek. V okviru sodne poravnave je bilo dogovorjeno, da vsaka stranka plača svoje stroške. Tožnik je bil prepričan, da so njegovi stroški že všteti v brezplačno pravno pomoč in da zanj ne bo dodatnih finančnih obveznosti. Zatrjuje, da ga nihče ni opozoril na obveznost vračila dela sredstev BPP v primeru sklenitve sodne poravnave. Navaja, da bi v primeru, če bi bil seznanjen s to obveznostjo, v sodnem postopku zahteval, da delodajalec poleg odškodnine krije tudi stroške pravnega zastopanja. Sklicuje se na svojo pravno nepoučenost in trdi, da je bil zaveden. Poudarja, da mu je bila BPP dodeljena prav zaradi njegove finančne stiske. Glede na navedeno sodišče poziva, naj zbriše njegov dolg v višini 576,64 EUR, ki ga je dolžan vrniti po izpodbijani odločbi.

je na tožbo odgovorila in predlaga njeno zavrnitev. Navaja, da je bila tožniku z odločbo št. Bpp 351/2024 z dne 26. 7. 2024 odobrena brezplačna pravna pomoč za zastopanje v delovnem sporu (zadeva I Pd 480/2024), ki se je dne 3. 3. 2025 zaključil s sodno poravnavo. Za zastopanje so bili iz sredstev sodišča dodeljenemu odvetniku izplačani stroški v višini 1.153,27 EUR. Na podlagi sodne poravnave je tožnik dne 6. 3. 2025 od delodajalca prejel znesek 1.574,22 EUR neto, kar predstavlja premoženje, pridobljeno v zvezi z zadevo, v kateri mu je bila dodeljena BPP. V skladu s petim odstavkom 48. člena ZBPP je upravičenec, kadar na podlagi poravnave dobi premoženje, dolžan povrniti polovico stroškov, izplačanih iz naslova BPP, pri čemer znesek ne sme presegati polovice vrednosti premoženja, prejetega na podlagi poravnave. Tožnik je zato dolžan povrniti 576,64 EUR (polovica izplačanih stroškov). Zavrača tožnikove navedbe o pravni nepoučenosti in poudarja, da je bil tožnik na obveznost povrnitve stroškov v primeru sklenitve poravnave opozorjen že v odločbi o dodelitvi BPP z dne 26. 7. 2024 (15. točka obrazložitve). Prav tako je bil opozorjen na možnost obročnega odplačila. Meni, da za izbris dolga ni zakonske podlage.

7. V predmetni zadevi ni sporno, da je bila tožniku z odločbo št. Bpp 351/2024 z dne 26. 7. 2024 dodeljena BPP za pravno svetovanje in zastopanje v individualnem delovnem sporu pred Delovnim in socialnim sodiščem v Ljubljani, opr. št. I Pd 480/2024, zaradi redne odpovedi pogodbe o zaposlitvi. Iz naslova BPP je bil izvajalcu BPP, odvetniku A. A. iz Ljubljane, izplačan znesek 1.153,27 EUR. Prav tako ni sporno, da se je zadeva dne 3. 3. 2025 zaključila s sodno poravnavo, na podlagi katere se je delodajalec tožnika zavezal izplačati tožniku znesek 2.400,00 EUR bruto. Sporno je, ali so izpolnjeni pogoji za vračilo izplačane BPP v skladu s petim odstavkom 48. člena ZBPP.

8. ZBPP v petem odstavku 48. člena določa, da je upravičenec do BPP, če je na podlagi izvensodne ali sodne poravnave pridobil premoženje oziroma dohodke, razen v primeru iz drugega odstavka tega člena, dolžan povrniti Republiki Sloveniji polovico stroškov, ki so bili plačani iz naslova BPP, pri čemer znesek vračila ne sme presegati polovice vrednosti premoženja oziroma dohodkov, prejetih na podlagi sklenjene poravnave. Izjema od te dolžnosti vrnitve stroškov je določena v drugem odstavku 48. člena ZBPP, ki določa, da upravičenec do BPP ni dolžan povrniti stroškov postopka, če je dobil preživnino ali odškodnino za izgubljeno preživljanje zaradi smrti tistega, ki je bil dolžan dajati preživljanje.

9. Tožnik v tožbi sam navaja, da mu je delodajalec dne 6. 3. 2025 nakazal neto znesek v višini 1.574,22 EUR, s čimer nedvoumno priznava, da je prejel plačilo na podlagi sodne poravnave in pridobil premoženje.

10. Stroški BPP so znašali 1.153,27 EUR, tožnik pa je dolžan povrniti polovico, to je 576,64 EUR, kar predstavlja manj kot polovico vrednosti premoženja, prejetega na podlagi sodne poravnave (787,11 EUR). Izjema iz drugega odstavka 48. člena ZBPP v obravnavani zadevi ne pride v poštev, saj tožnik ni prejel preživnine ali odškodnine za izgubljeno preživljanje zaradi smrti tistega, ki je bil dolžan dajati preživljanje. Dejstvo, da tožnik meni, da ni prejel dovolj glede na minimalno plačo, ne spreminja obveznosti vračila polovice stroškov BPP.

11. Tožnikove navedbe o pravni nepoučenosti sodišče zavrača kot neutemeljene. Iz odločbe št. Bpp 351/2024 z dne 26. 7. 2024 je razvidno, da je bil tožnik v 15. točki obrazložitve izrecno opozorjen na obveznost povrnitve stroškov v primeru sklenitve sodne poravnave. Tožnikova navedba, da bi v primeru seznanjenosti z obveznostjo vračila zahteval višje plačilo ne vpliva na zakonitost odločbe. Tožnik se je prostovoljno odločil za sklenitev poravnave v navedeni višini. Finančna stiska ni razlog za oprostitev dolžnosti vračila, saj zakon predvideva možnost obročnega odplačila, na kar je bil tožnik opozorjen.

12. Glede na navedeno sodišče ugotavlja, da so v obravnavani zadevi izpolnjeni vsi pogoji iz petega odstavka 48. člena ZBPP za vračilo polovice stroškov BPP. Izpodbijana odločba temelji na jasni zakonski podlagi, toženka je pravilno uporabila materialno pravo. Tožba je zato neutemeljena in jo je sodišče na podlagi 1. točke prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu (ZUS-1) zavrnilo.

13. Sodišče je odločalo brez glavne obravnave na podlagi druge alineje drugega odstavka 59. člena ZUS-1, ker je že na podlagi tožbe in izpodbijane odločbe ter dokumentacije v spisu očitno, da je potrebno tožbo zavrniti na podlagi prvega odstavka 63. člena ZUS-1, v upravnem sporu pa ni sodeloval tudi stranski udeleženec z nasprotnim interesom.

14. Odločitev o stroških temelji na četrtem odstavku 25. člena ZUS-1, po katerem trpi vsaka stranka svoje stroške postopka, če sodišče tožbo zavrne.

Zakon o brezplačni pravni pomoči (2001) - ZBPP  - člen 48, 48/5

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.