UPRS Sodba II U 95/2023-15
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2025-02-04

kmetijstvo - dodelitev nepovratnih sredstev - pogoji za dodelitev nepovratnih sredstev

Tožnik je torej na poziv upravnega organa o dopolnitvi vloge, odgovoril in v dopisu z dne 19. 11. 2022 pojasnil, da za obdavčitev dohodka iz kmetijstva na kmetiji ne ugotavljajo dejanskih prihodkov in odhodkov, ampak so obdavčeni na podlagi katastrskega dohodka ob prištevanju obdavčljivih subvencij (4. poglavje ZDoh-2; členi 69. - 73.a). Zato na Finančni upravi teh bilanc ne morejo potrditi. Tožnik je torej utemeljene razloge za nepotrditev bilanc izkazal.

I. Tožbi se ugodi. Odločba Agencije RS za kmetijske trge in razvoj podeželja št. 33110 - 163/2022/11 z dne 23. 12. 2022 se odpravi ter se zadeva vrne istemu organu v ponovni postopek.

II. Tožena stranka je dolžna tožeči stranki povrniti stroške tega postopka v znesku 25,00 € v roku 15 dni od prejema te sodbe.

1. Z izpodbijano odločbo je Agencija RS za kmetijske trge in razvoj podeželja (v nadaljevanju Agencija) zavrnila vlogo tožeče stranke, vloženo na javni razpis za podukrep 4.1 - podpora za naložbe v kmetijska gospodarstva za leto 2021 (1. točka izreka). Hkrati je bilo odločeno, da pritožba ne zadrži izvršitve (2. točka izreka) in da posebni stroški niso nastali (3. točka izreka).

2. Prvostopni organ ugotavlja, da tožnik ne izpolnjuje vseh pogojev, določenih v Uredbi o izvajanju ukrepa naložbe v osnovna sredstva in podukrepa za naložbe v gozdarske tehnologije ter predelavo, mobilizacijo in trženje gozdarskih proizvodov iz Programa razvoja podeželja RS za obdobje 2014-2020 (v nadaljevanju Uredba) in javnem razpisu. Javni razpis v 2.c točki poglavja 4 določa, da kolikor upravičenec ob vložitvi vloge na javni razpis vodi knjigovodstvo po dejanskih prihodkih in odhodkih in ni vpisan v Poslovni register Slovenije, se izpolnjevanje pogoja iz 13. točke 10. člena Uredbe, to je, da mora poslovni načrt temeljiti na dejanskih prihodkih in odhodkih iz zadnjega izkaza poslovnega izida, izkazuje z bilanco stanja na dan 31. 12. 2021 in bilanco uspeha za obdobje od 1. 1. 2021 do 31. 12. 2021, potrjenih s strani Finančne uprave Republike Slovenije (v nadaljevanju FURS). Vlagatelj je vlogi priložil nepotrjene bilance, zato je bil pozvan k dopolnitvi vloge. Vlagatelj v pojasnitvi z dne 19. 11. 2022 navaja, da za obdavčitev dohodka iz kmetijstva na kmetiji ne ugotavljajo dejanskih prihodkov in odhodkov, ampak so obdavčeni na podlagi katastrskega dohodka ob prištevanju obdavčljivih subvencij. Iz tega razloga na FURS bilanc ne morejo potrditi.

3. Organ zaključuje, da ker vloga ni pripravljena v skladu s 13. točko 10. člena Uredbe in javnim razpisom, poslovni načrt ne temelji na dejanskih prihodkih in odhodkih iz zadnjega izkaza poslovnega izida oziroma iz zadnjih standardnih rezultatov FADN za obdobje od 1. januarja do 31. decembra ali pokritju. Iz tega razloga se vloga v celoti zavrne kot neustrezna.

4. Tožeča stranka se je zoper to odločbo pritožila, ministrstvo pa jo je kot neutemeljeno zavrnilo (1. točka izreka). Iz obrazložitve njegove odločitve izhaja, da je tožnik na javnem razpisu kandidiral za pridobitev nepovratnih sredstev za enostavno naložbo in da je svoji vlogi priložil bilanco stanja in bilanco uspeha, ki sta obe nepotrjeni s strani FURS. Drugostopni organ navaja, da je izrek prvostopne odločitve obrazložen z napačnimi razlogi, to napako pa je odpravil drugostopni organ. Ta pojasnjuje, da je za zadevo nerelevantno, da je kmetija obdavčena na podlagi katastrskega dohodka in da se zato ne ugotavljajo dejanski prihodki in odhodki in posledično FURS priloženih bilanc ne more potrditi. Javni razpis v zvezi s potrjenostjo obeh bilanc ne dopušča nobenih izjem. Če tožnik ne more priložiti obeh relevantnih evidenc tako, da bi bile te potrjene s strani FURS, to lahko pomeni samo, da ne izpolnjuje pogojev iz Uredbe oziroma javnega razpisa. Zakaj jih FURS ne more potrditi, ni stvar tega ugotovitvenega postopka. Zato na odločitev ne vpliva dejstvo, kako je kmetija obdavčena in kaj to posledično pomeni za potrjevanje obeh bilanc. Drugostopni organ pojasnjuje, da ne drži, da predloženi poslovni načrt ne temelji na dejanskih odhodkih iz zadnjega izkaza poslovnega izida, kot navaja prvostopni organ, temveč bilanci, katerih predložitev zahtevata Uredba in javni razpis, nista predloženi na način oziroma v skladu z določbami javnega razpisa, kar je pravi razlog, da stranki sredstev na javnem razpisu ni mogoče odobriti.

5. Hkrati je drugostopni organ zavrnil tudi tožnikovo zahtevo za vračilo upravne takse in ugotovil, da stroškov postopka ni (2. in 3. točka izreka).

6. Ker se tožnik s takšno odločitvijo ne s ne strinja, vlaga tožbo v upravnem sporu. V njej pojasnjuje, da določba javnega razpisa, da je potrebno vlogi priložiti tudi s strani FURS potrjeni bilanco stanja in izkaz poslovnega izida, postavlja dodatni pogoj v primerjavi z Uredbo, na podlagi katere je bil razpis objavljen, in ki tega pogoja nima.

7. Tožnik opozarja na določbo 10. točke 1. odstavka 27. člena Uredbe, po kateri je kot prejemnik nepovratnih sredstev po 6. javnem razpisu za podukrep 4.1 dolžan še 5 let od zadnjega izplačila sredstev voditi knjigovodstvo po slovenskih računovodskih standardih ali po metodologiji FADN ter do 15. aprila poročati za preteklo leto. Odločil se je za prvo možnost, ker je zavezanec za obračun davka na dodano vrednost in mu v računovodskem servisu na osnovi knjiženja prejetih in izdanih računov lahko izdelajo tudi bilanco stanja in izkaz poslovnega izida. Ti bilanci vsako leto pošiljajo na Agencijo, tako da se ju je kot zahtevano prilogo naložilo v njihovo aplikacijo za ta namen in to brez zahteve po potrditvi na FURS. Zaradi prej navedenega je po določbi 14. točke 10. člena Uredbe moral poslovni načrt na vlogah na razpise, vključno s predmetnim javnim razpisom, temeljiti na dejanskih prihodih in odhodkih. Očitno javni razpis v delu, ko se navaja oziroma zahteva predložitev s strani FURS potrjenih bilanc in ni navedeno drugače za tiste, ki ne oddajajo obračuna akontacije dohodnine in dohodnine od dohodka iz dejavnosti (tožeči stranki je dohodek iz kmetijstva obdavčen na podlagi katastrskega dohodka po 4. poglavju Zakona o dohodnini (v nadaljevanju ZDoh-2) ali pa gre za ugotavljanje dejanskih prihodkov in normiranih odhodkov iz 47. člena ZDoh-2), ni usklajen z določbami Uredbe. Če se upošteva zgolj zahteva javnega razpisa po potrjenih bilancah, bi na takšen način bilo zavezancem za poročanje po 10. točki prvega odstavka 27. člena Uredbe, ki so obdavčeni na podlagi katastrskega dohodka ali pa imajo dejanske prihodke in normirane odhodke, dejansko onemogočeno kandidiranje na razpisih iz Programa razvoja podeželja. Ker je Uredba nadrejena javnemu razpisu, tožnik meni, da je glede tega treba ravnati po Uredbi, ki te zahteve nima.

8. Tožnik dodaja, da gre tudi pri vodenju knjigovodstva po metodologiji FADN za knjigovodstvo na podlagi dejanskih prihodkov in odhodkov, zato tudi ti prijavitelji ne izpolnjujejo tega razpisnega pogoja. Standardni rezultati FADN so podlaga za izdelavo bilanc stanja in uspeha, kateri sta tudi obvezna sestavina poslovnega načrta za vlogo na razpis, vendar ju potrditi s strani FURS ni možno. Kljub temu, da se prej navedena določba javnega razpisa nanaša tudi na vlagatelje, ki vodijo FADN, aplikacija za vnos vlog od njih ni zahtevala predložitve bilanc. Na tak način so bile različno obravnavane vloge glede na to, ali so prijavitelji vodili knjigovodstvo po slovenskih računovodskih standardih ali po metodologiji FADN. Ker sta se potrjeni bilanci zahtevali le od prvih, so ti diskriminirani oziroma se pri drugih ni ravnalo po napisanem v razpisu. Tožeča stranka predlaga, da sodišče izpodbijano odločbo odpravi in priglaša stroške upravnega spora.

9. Tožena stranka v odgovoru na tožbo vztraja pri izpodbijani odločitvi iz razlogov, ki so navedeni v obrazložitvi. Navaja, da upravni organ določb javnega razpisa ne more spreminjati in tudi nima podlage za presojo vsebinske primernosti oziroma ustreznosti določbe javnega razpisa. Predlaga, da sodišče tožbo kot neutemeljeno zavrne.

10. Tožeča stranka vztraja pri svojih stališčih tudi v vloženi pripravljalni vlogi. Dodaja, da je bila v 28. javnem razpisu določba iz točke 2.c) poglavja 4.1 javnega razpisa spremenjena tako, da je bilo dodano "za davčne namene", za zapisom "če upravičenec ob vložitvi vloge na javni razpis vodi knjigovodstvo po dejanskih prihodkih in odhodkih". Bilance potrjene s strani FURS so tako dolžni predložiti le tisti, ki vodijo takšno knjigovodstvo za davčne namene. Po mnenju tožene stranke tudi to kaže na nepravilnost izpodbijane odločitve.

12. V zadevi je bil dne 4. 2. 2025 opravljen narok za glavno obravnavo v odsotnosti pravilno vabljene tožene stranke (drugi odstavek 58. člena Zakona o upravnem sporu - v nadaljevanju ZUS-1

). V dokaznem postopku je sodišče vpogledalo vse predložene listine.

13. Na glavni obravnavi je tožnik pojasnil, da vodi knjigovodstvo po dejanskih prihodkih in odhodkih in z vidika davčne zakonodaje ta način knjigovodstva ne zahteva oziroma niti ne omogoča, da bi bile bilance stanja oziroma bilance uspeha potrjene s strani FURS. Tožnik izrecno pojasni, da je skušal doseči, da bi FURS te bilance potrdila, pa so mu odgovorili, da tega ne morejo storiti zaradi načina knjigovodstva. Pojasni še, da se je že pred vlogo, ki je sedaj predmet tega upravnega spora, prijavil na več razpisov Agencije za podporo naložbam v kmetijstvu. V letu 2008 so na prvem dobljenem razpisu dobili okoli 10.000 EUR, zato so kot prejemniki morali začeti voditi knjigovodstvo in za vsako leto o poslovanju oddati poročilo Agenciji. Knjigovodstva, ki ju prejemniki morajo voditi, sta lahko FADN ali po računovodskih standardih. Ker so zavezanci za DDV, jim je ista račun računovodkinja, ki izdeluje obračune za DDV, za vsako leto izdelala še bilance po računovodskih standardih. V vseh razpisih je bilo določeno, da je vlogi treba priložiti poslovni načrt, ki je lahko pripravljen na osnovi pokritij (to je ocena prihodkov in stroškov po posameznih kulturah), ali za kmetije, ki vodijo knjigovodstvo po FADN ali po računovodskih standardih, po dejanskih prihodkih in odhodkih. Tisti, ki vodijo knjigovodstvo, torej ne smejo uporabiti pokritij pri izdelavi poslovnega načrta, ampak na osnovi knjigovodstva. Do sedaj so pri vseh, razen k prvi prijavi na razpis, priložili bilanci stanja in uspeha, ki nista bili potrjeni s strani davčne uprave. Obdavčeni so namreč po katastrskem dohodku, zato ne vlagajo davčnih obračunov, da bi jim bilanco lahko potrdili. Razen predmetnega razpisa jih na nobenem prejšnjem niso pozvali k dopolnitvi vloge zaradi nepotrjenih bilanc. Na poziv so pojasnili, da so obdavčeni na podlagi katastrskega dohodka in zato potrjenih bilanc ne morejo priložiti, sicer pa je tudi FADN knjigovodstvo po dejanskih prihodkih in odhodkih, zato bi morale biti tudi vloge vlagateljev, ki vodijo FADN knjigovodstvo, zavrnjene, saj tudi ti nimajo potrjenih bilanc. Kljub temu te vloge niso bile zavrnjene, zato menijo, da so bili neupravičeno postavljeni v neenak položaj.

14. Po izvedenem postopku sodišče ugotavlja, da je tožnik vložil vlogo na 23. javni razpis za podukrep 4.1: podpora za naložbe v kmetijska gospodarstva za leto 2021 operacija: naložbe v zmanjšanje emisij toplogrednih plinov iz kmetijstva. Ta je bil objavljen na podlagi Uredbe o izvajanju ukrepa naložbe v osnovna sredstva in podukrepa za naložbe v gozdarske tehnologije ter predelavo, mobilizacijo in trženje gozdarskih proizvodov iz Programa razvoja podeželja RS za obdobje 2014-2020 (Uredba). Glede na velikost sta vrsti naložb iz operacije naložbe za izboljšanje splošne učinkovitosti in trajnosti kmetijskih gospodarstev: enostavne naložbe do vključno 200.000 € skupne priznane vrednosti naložbe in zahtevne naložbe nad 200.000 € skupne priznane vrednosti naložbe.

15. Splošne pogoje, ki jih mora izpolnjevati upravičenec ob oddaji vloge na javni razpis iz operacije naložbe za izboljšanje splošne učinkovitosti in trajnosti kmetijskih gospodarstev določa 10. člen Uredbe. Med njimi je v 5. točki 10. člena Uredbe, da mora predložiti poslovni načrt, katerega vsebina se podrobneje opredeli v javnem razpisu, in v katerem izkaže: ekonomsko upravičenost naložbe in prispevek naložbe k horizontalnim ciljem iz drugega pododstavka šestega odstavka 5. člena Uredbe 1305/2013/EU, če iz tega naslova uveljavlja dodatne točke v okviru meril za izbor vlog.

16. V 13. točki 10. člena Uredbe je določeno, da mora poslovni načrt iz prej navedene 5. točke tega člena za enostavne naložbe (za kar gre v tožnikovem primeru) temeljiti na: dejanskih prihodkih in odhodkih iz zadnjega izkaza poslovnega izida oziroma iz zadnjih standardnih rezultatov FADN za obdobje od 1. januarja do 31. decembra ali pokritju, opredeljenem v prilogi 5, ki je sestavni del te uredbe. Tožnik je pojasnil (in tožena stranka tega ne osporava), da je zato, ker vodi knjigovodstvo po računovodskih standardih, lahko izbral le prvo možnost.

17. V javnem razpisu in sicer v poglavju, ki določa splošne pogoje za udeležbo na javnem razpisu, to je v poglavju 4.1, je v točki 2.c navedeno, da če upravičenec ob vložitvi vloge na javni razpis vodi knjigovodstvo po dejanskih prihodkih in odhodkih in ni vpisan v Poslovni register Slovenije, se izpolnjevanje pogoja iz 13. točke 10. člena Uredbe izkazuje z bilanco stanja na dan 31. 12. 2021 in bilanco uspeha za obdobje od 1. 1. 2021 do 31. 12. 2021, potrjeni s strani FURS.

18. Tožnik je v zadevi pojasnil, da vodi knjigovodstvo po slovenskih računovodskih standardih, ker je zavezanec za obračun davka na dodano vrednost in mu v računovodskem servisu na osnovi knjiženja prejetih in izdanih računov lahko izdelajo tudi bilanco stanja in izkaz poslovnega izida. Njegov dohodek iz kmetijstva je obdavčen na podlagi katastrskega dohodka po 4. poglavju ZDoh-2, zato ni mogoče, da bi bile bilance stanja oziroma uspeha potrjene s strani FURS. Tožnik je bilance skušal potrditi na FURS, a so mu odgovorili, da to zaradi načina knjigovodstva ni mogoče.

19. Iz razlogov odločitve organa prve stopnje izhaja, da je vlogo tožeče stranke zavrnil, ker poslovni načrt ne temelji na dejanskih prihodkih in odhodkih, iz obrazložitve drugostopne odločbe, s katero je bila prvostopna odločitev iz drugih razlogov potrjena pa, da tožnik zaradi nepredložitve s strani FURS potrjenih bilanc pogojev za udeležbo na predmetnem javnem razpisu ne izpolnjuje. Sodišče nobeni od gornjih argumentacij ne pritrjuje. Iz Uredbe in javnega razpisa izhajajo namen podpore, cilji in vrste naložb in upravičenci do podpore. Nadalje so določeni splošni in posebni pogoji, ki morajo biti izpolnjeni za uspeh na predmetnem razpisu. Gre za vsebinske (materialne) pogoje, ki morajo biti podani, saj se s tem zagotavlja namen in cilje podpore oziroma javnega razpisa.

20. Upravna organa ne ugotavljata, da tožnik teh pogojev ne izpolnjuje. Pomanjkljivost, ki sta ju ugotovila pri tožniku, ni vsebinske narave, ampak formalne. Takšna je namreč narava pogoja iz točke 2.c) poglavja 4.1 javnega razpisa - predložitev potrjenih bilanc. Gre torej za formalni pogoj, ta pa mora biti postavljen tako, da se z njim izkazuje izpolnjevanje materialnih pogojev.

21. Javni razpis je pravni mehanizem za dodeljevanje javnih sredstev v javnem interesu. Njegove norme so javnopravne narave in s tem tudi predmet presoje pristojnega sodišča v upravnem sporu

. Uredba in javni razpis določata vsebinske - materialne pogoje, ki morajo biti podani za uspeh na predmetnem javnem razpisu. Ko pa javni razpis podrobneje določa postopek javnega razpisa in formalne pogoje za udeležbo na tem razpisu, morajo biti slednji v korelaciji z materialnimi. S formalnimi pogoji namreč ni mogoče postaviti zahtev in pogojev javnega razpisa, ki presegajo v Uredbi in javnem razpisu določene vsebinske pogoje, oziroma je treba formalne pogoje razlagati upoštevajoč njihov namen oziroma izkazovanje katerega materialnega pogoje se z njimi dokazuje.

22. Tožnik je zahtevane bilance priložil in s tem izpolnil pogoj iz 13. v zvezi s 5. točko 10. člena Uredbe o predložitvi poslovnega načrta, ki temelji na dejanskih prihodkih in odhodkih iz zadnjega izkaza poslovnega izida. Zaradi načina vodenja knjigovodstva (po računovodskih standardih) in načina obdavčenja (katastrski dohodek) bilance niso bile potrjene in tožnik je, tudi ko se je glede tega obrnil na FURS, dobil odgovor, da bilanc ni mogoče potrditi.

23. Tožnik je torej na poziv upravnega organa o dopolnitvi vloge, odgovoril in v dopisu z dne 19. 11. 2022 pojasnil, da za obdavčitev dohodka iz kmetijstva na kmetiji ne ugotavljajo dejanskih prihodkov in odhodkov, ampak so obdavčeni na podlagi katastrskega dohodka ob prištevanju obdavčljivih subvencij (4. poglavje Zakona o dohodnini - ZDoh-2; členi 69. - 73.a). Zato na Finančni upravi teh bilanc ne morejo potrditi. Tožnik je torej utemeljene razloge za nepotrditev bilanc izkazal.

24. Glede na to je ugotoviti, da je tožnik formalno nepopolnost vloge saniral, saj so razlogi, da bilance niso potrjene s strani FURS, objektivni. Tožena stranka je, ker teh okoliščin ni štela za relevantnih, napačno ugotovila dejansko stanje. Zato je sodišče na podlagi 2. točke prvega odstavka 64. člena ZUS-1 izpodbijani akt odpravilo in v skladu s četrtim odstavkom citiranega člena zadevo vrnilo organu, ki je ta akt izdal, v ponoven postopek. V ponovnem postopku bo treba ob upoštevanju pravnega mnenja sodišča (peti odstavek 64. člena ZUS-1) razjasniti dejansko stanje v zgoraj nakazani smeri ter nato ponovno odločiti o zadevi.

25. K zgoraj navedenemu sodišče dodaja, da sodna praksa, na katero se sklicuje drugostopni organ v svoji odločbi, to je sodba III U 222/2016-8 z dne 24. 4. 2017, ne vpliva na odločitev v predmetni zadevi. V prej omenjeni zadevi je šlo namreč za to, da prijavitelj ni izpolnjeval materialni pogojev, določenih za uspeh na tistem javnem razpisu, kar se iz zgoraj navedenih razlogov razlikuje od v tej sodbi obravnavanega primera. Izpolnjevanje materialnih pogojev je bilo bistvo odločitve tudi v zadevi I Up 33/2013 in II U 237/2009, na kateri se sklicuje tožena stranka v odgovoru na tožbo.

26. Ker je sodišče tožbi ugodilo in odpravilo izpodbijani akt, je v skladu z določbo tretjega odstavka 25. člena ZUS-1 tožena stranka dolžna tožeči stranki povrniti stroške postopka v skladu s Pravilnikom o povrnitvi stroškov tožniku v upravnem sporu. Po določilu tretjega odstavka 3. člena tega pravilnika je tožeča stranka, ker je bila zadeva rešena na glavni obravnavi, tožnik pa v postopku ni imel pooblaščenca, upravičena do povrnitve stroškov postopka, ki znašajo 25,00 €, in jih je sodišče naložilo v plačilo toženi stranki.

27. Znesek sodne takse bo tožeči stranki vrnjen po uradni dolžnosti (37. člen Zakona o sodnih taksah - ZST-1).

Ta določa: če toženec ne pride na glavno obravnavo, se ta kljub temu opravi.

Primerjaj sodbo Vrhovnega sodišča RS št. X Ips 41/2022 z dne 6. 9. 2023.

Zakon o dohodnini (2006) - ZDoh-2  - člen 71

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.