UPRS Sodba II U 39/2025-6
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2025-03-03

BREZPLAČNA PRAVNA POMOČ - UPRAVNI POSTOPEK

brezplačna pravna pomoč - dodelitev brezplačne pravne pomoči - zavrženje vloge - dopolnitev vloge - vročanje - vročanje po pooblaščencu

Vezano na okoliščino, da pooblaščeni odvetnik v vlogi za brezplačno pravno pomoč ni predložil novega pooblastila stranke za zastopanje, sodišče pritrjuje tožniku, da bi morala toženka, če pooblastilo ni bilo dano, pozvati tožnika oziroma pooblaščenca k predložitvi pooblastila in nato v odvisnosti od tega, ali bi odvetnik predložil pooblastilo za zastopanje ali ne, nadaljevati s postopkom na način, da bi poziv za dopolnitev vročala odvetniku (v kolikor bi ta predložil ustrezno pooblastilo) ali tožniku osebno (če odvetnik ustreznega pooblastila ne bi predložil).

I. Tožbi se ugodi. Sklep Okrožnega sodišča v Mariboru, Službe za brezplačno pravno pomoč, opr. št. Bpp 2246/2024 z dne 9. 1. 2025, se odpravi in se zadeva vrne v ponovni postopek.

II. Tožena stranka je dolžna tožeči stranki povrniti stroške postopka v znesku 347,70 EUR v roku 15 dni, skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od poteka paricijskega roka za izpolnitev dalje do plačila.

V presežku se stroškovni zahtevek pooblaščenca tožeče stranke zavrne.

1. S sklepom opr. št. Bpp 2246/2024 z dne 9. 1. 2025 (v nadaljevanju izpodbijani sklep) je Služba za brezplačno pravno pomoč Okrožnega sodišča v Mariboru (v nadaljevanju toženka) zavrgla prošnjo prosilca A. A. za dodelitev brezplačne pravne pomoči.

2. Iz obrazložitve izpodbijanega sklepa izhaja, da je prosilec dne 13. 12. 2024 vložil prošnjo za dodelitev brezplačne pravne pomoči, v kateri je zaprosil za pravno pomoč v obliki vložitve pritožbe zoper sklep Okrožnega sodišča v Mariboru, opr. št. I Ks 17554/2024 z dne 12. 12. 2024. Prošnja prosilca je bila po oceni toženke nepopolna, zato je bil prosilec v skladu z določilom prvega odstavka 67. člena Zakona o splošnem upravnem postopku (ZUP) pozvan na dopolnitev. Poziv opr. št. Bpp 2246/2024 z dne 20. 12. 2024 je bil prosilcu vročen osebno. Ker prosilec svoje prošnje v postavljenem osemdnevnem roku, ki se je iztekel dne 23. 12. 2024 ni dopolnil, je toženka njegovo vlogo zavrgla ob upoštevanju drugega odstavka 67. člena ZUP.

3. Tožnik se z odločitvijo ne strinja in vlaga tožbo v upravnem sporu. Navaja, da je toženka poziv za dopolnitev vloge poslala tožeči stranki (v nadaljevanju tožniku) neposredno, medtem ko pooblaščenec, ki je tudi vložil prošnjo za dodelitev brezplačne pravne pomoči v imenu stranke, poziva ni prejel. Vlogi za dodelitev brezplačne pravne pomoči pomotoma sicer res ni bilo priloženo pooblastilo, vendar bi sodišče moralo vlogo odvetnika kot nepopolno zaradi izostanka pooblastila poslati v dopolnitev odvetniku in ob morebitni dopolnitvi te vloge s pooblastilom vsa nadaljnja pisanja vročati odvetniku, šele ob izostanku pooblastila pa poziv poslati neposredno tožniku v pripor. Hkrati tožnik navaja še, da je toženka vlogo za dodelitev brezplačne pravne pomoči neutemeljeno štela za nepopolno in neutemeljeno zahtevala njeno dopolnitev: prošnji za dodelitev brezplačne pravne pomoči je tožnik predložil ustrezno in zadostno dokumentacijo; dokumentacija, ki jo je toženka zahtevala od tožnika v dopolnitvi je nesmiselna, nepotrebna in absurdna, zato je poziv za dopolnitev v nasprotju z zakonom.

4. Glede na obrazloženo tožnik predlaga, da sodišče izpodbijan sklep odpravi in zadevo vrne istemu organu v ponovno odločanje, skupaj s stroškovno posledico.

5. Tožena stranka odgovora na tožbo ni podala, je pa sodišču dne 21. 2. 2025 posredovala upravni spis.

6. V predmetni zadevi je sodišče odločilo brez glavne obravnave, saj je bilo že na podlagi tožbe, izpodbijanega sklepa ter podatkov spisa očitno, da je treba tožbi ugoditi in upravni akt odpraviti na podlagi prvega odstavka 64. člena Zakona o upravnem sporu (ZUS-1), v upravnem sporu pa ni sodeloval tudi stranski udeleženec z nasprotnim interesom (prva alineja drugega odstavka 59. člena ZUS-1). Prav tako v predmetni zadevi dejansko stanje relevantno za sprejem sodne odločitve ni bilo sporno: v predmetni zadevi ni bilo sporno, da je prošnjo za brezplačno pravno pomoč vložil tožnikov pooblaščenec, ki je tožnika že zastopal v kazenskem postopku, da prošnji ni bilo priloženo pooblastilo za zastopanje, da je toženka tožnika pozivala na dopolnitev vloge za brezplačno pravno pomoč, takšen poziv pa je bil poslan tožniku osebno. V zadevi je bilo sporno zgolj pravno vprašanje, in sicer vprašanje pravilnega pozivanja na dopolnitev vloge za brezplačno pravno pomoč po 67. člen ZUP in njegovega vročanja, v takšnih primerih pa zakon sodišču daje izrecno pooblastilo, da odloči brez glavne obravnave (prvi odstavek 59. člena ZUS-1).

8. V predmetni zadevi je sporna odločitev toženke o zavrženju tožnikove vloge za brezplačno pravno pomoč zaradi njene nedopolnitve.

9. Glede na tožbene navedbe, neprerekane navedbe toženke ter podatke upravnega spisa je v predmetnem postopku nesporno, da je tožnik po odvetniku B. B. dne 13. 12. 2024 vložil prošnjo za dodelitev brezplačne pravne pomoči za vložitev pritožbe zoper sklep opr. št. I Ks 17554/2024 z dne 12. 12. 2024, tej vlogi pa ni bilo priloženo pooblastilo odvetnika za zastopanje. Prav tako je v postopku nesporno, da je odvetnik B. B. tožnika kot obdolženca zastopal v kazenskem postopku pred Okrožnim sodiščem v Mariboru, tozadevno je bila tožniku že odobrena brezplačna pravna pomoč (odločba opr. št. Bpp 1819/2024 z dne 23. 10. 2024 in dopolnilna odločba z dne 13. 11. 2024).

10. Dalje je v postopku nesporno, da je toženka presodila, da vloga tožnika za dodelitev brezplačne pravne pomoči ni popolna, zato je tožnika z dopisom opr. št. Bpp 2246/224-2 z dne 20. 12. 2024 pozvala na dopolnitev vloge po 67. členu ZUP v zvezi z drugim odstavkom 34. člena Zakona o brezplačni pravni pomoči (ZBPP). Stranki se strinjata tudi, da je bil poziv za dopolnitev prošnje vročen tožniku osebno ter da vloga za dodelitev brezplačne pravne pomoči v postavljenem roku osmih dni ni bila dopolnjena, zato jo je toženka zavrgla. Tudi izpodbijan sklep o zavrženju je bil vročen tožniku osebno.

11. Toženka je v predmetni zadevi svojo odločitev oprla na drugi odstavek 67. člena ZUP, po kateri organ s sklepom zavrže vlogo, če stranka v danem roku pomanjkljivosti ne odpravi. Bistven ugovor tožnika v zadevi je, da toženka za zavrženje njene vloge ni imela podlage, ker je bil poziv za dopolnitev vloge poslan tožniku neposredno, ne pa njegovemu pooblaščencu - odvetniku, ki je tožnika že zastopal v kazenskem postopku in ki je tudi podal vlogo za dodelitev brezplačne pravne pomoči. Dodatno toženka po mnenju tožnika tudi ni imela podlage za pozivanje na dopolnitev, saj je bila vloga popolna in utemeljena.

12. Skladno z določilom drugega odstavka 34. člena ZBPP glede tistih vprašanj postopka, ki jih ZBPP ne določa, organ odločanja postopa po določilih ZUP. Ta organu nalaga, da ugotovi vsa dejstva in okoliščine, ki so za odločitev pomembne, in strankam omogoči, da uveljavijo in zavarujejo svoje pravice in pravne koristi (prvi odstavek 138. člena ZUP). Naloga organa za BPP je torej, da postopa tako, da strankam v okviru svojih pristojnosti omogoči uveljavitev njihovih pravic, pravica stranke pa je biti seznanjena z zahtevo organa pravočasno oziroma na način, da lahko pozivu za dopolnitev vloge dejansko sledi, kar je tudi bistvena vsebina 22. člena Ustave Republike Slovenije, da organ posamezniku zagotavlja možnost, da se udeležuje postopka, v katerem se odloča o njegovi pravici, ter možnosti, da se izjavi o dejstvih in okoliščinah, ki so pomembne za odločitev, kamor sodi tudi ustrezna dopolnitev vloge.

13. Sodišče ugotavlja, da med strankama ni sporno, da je prošnjo za dodelitev brezplačne pravne pomoči tožnik vložil po odvetniku, ki je tožnika zastopal v kazenskem postopku pred Okrožnim sodiščem v Mariboru (in kateremu je bila tozadevno že zaupana izvedba brezplačne pravne pomoči, odločbo v tem oziru je izdala toženka). Glede na navedeno bi morala toženka poziv za dopolnitev vloge poslati tožnikovemu pooblaščencu. Tako ravnanje organu nalaga 88. člen ZUP, ki določa, da kadar ima stranka zakonitega zastopnika ali pooblaščenca, se vroča njemu (prvi odstavek 88. člena ZUP). Šteje se, da je dokument vročen stranki, kadar je vročen njenemu zakonitemu zastopniku, začasnemu zastopniku ali pooblaščencu (četrti odstavek istega člena). Ker je bil poziv toženke na dopolnitev prošnje za brezplačno pravno pomoč tožniku vročen nepravilno, tako po presoji sodišča velja, da ta poziv tožniku sploh ni bil vročen. Posledično toženka ni imela podlage za zavrženje tožnikove prošnje za dodelitev brezplačne pravne pomoči, ker je ta ni dopolnil v danem roku. Takšno stališče je v sodni praksi ustaljeno.

14. Vezano na okoliščino, da pooblaščeni odvetnik v vlogi za brezplačno pravno pomoč ni predložil novega pooblastila stranke za zastopanje, sodišče pritrjuje tožniku, da bi morala toženka, če pooblastilo ni bilo dano, ravnati po 55. členu ZUP, to je, pozvati tožnika oziroma pooblaščenca k predložitvi pooblastila in nato, v odvisnosti od tega, ali bi odvetnik predložil pooblastilo za zastopanje ali ne, nadaljevati s postopkom na način, da bi poziv za dopolnitev vročala odvetniku (v kolikor bi ta predložil ustrezno pooblastilo) ali tožniku osebno (če odvetnik ustreznega pooblastila ne bi predložil).

15. Glede na obrazloženo je sodišče tožbi tožnika ugodilo in izpodbijan sklep na podlagi 3. točke prvega odstavka 64. člena ZUS-1 odpravilo ter zadevo vrnilo organu za brezplačno pravno pomoč v ponovni postopek, v katerem mora organ odpraviti ugotovljene kršitve postopka in ponovno odločiti o stvari. Ker so navedene procesne kršitve dovolj za odpravo izpodbijane odločbe, se sodišču do ostalih navedb glede ustreznosti poziva za dopolnitev ni bilo potrebno opredeliti.

16. V skladu s tretjim odstavkom 25. člena ZUS-1 je tožena stranka dolžna tožeči stranki povrniti stroške postopka ob upoštevanju drugega odstavka 3. člena Pravilnika o povrnitvi stroškov tožniku v upravnem sporu, skladno s katerim je tožnik, ki ga je v postopku upravnega spora zastopal odvetnik kot pooblaščenec, zadeva pa je bila rešena izven naroka, upravičen do povrnitve stroškov v višini 285,00 EUR, ki jih je sodišče ob upoštevanju 22 % DDV (odvetnik je namreč zavezanec za plačilo DDV), kar znaša skupno 347,70 EUR, naložilo v plačilo toženki. Pooblaščenec tožnika je v tožbi stroške sicer priglasil po Odvetniški tarifi (OT), vendar mu ti stroški ne pripadajo, saj so že zajeti v pavšalnem znesku iz 3. členu Pravilnika (5. člen Pravilnika). Sodišče je zato v presežku stroškovni zahtevek pooblaščenca tožnika zavrnilo, kot to izhaja iz izreka.

17. Obresti od zneska pravdnih stroškov je sodišče tožniku prisodilo od dneva zamude, toženka pa bo prišla v zamudo, če stroškov ne bo poravnala v paricijskem roku (prvi odstavek 299. člena Obligacijskega zakonika (OZ) v zvezi s 378. členom OZ).

Prim. UPRS, sodba opr. št. I U 353/2015 z dne 17. 3. 2015, opr. št. I U 1155/2016 z dne 6. 9. 2026 in opr. št. IV U 26/2023-6 z dne 7. 3. 2023.

Enako tudi načelno pravno mnenje VSRS z dne 13. 12. 2006.

Zakon o brezplačni pravni pomoči (2001) - ZBPP  - člen 34, 34/2

Zakon o splošnem upravnem postopku (1999) - ZUP  - člen 55, 67, 67/1, 88, 88/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.