UPRS Sodba II U 335/2022-12
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2025-03-19

sprememba okoljevarstvenega dovoljenja - obdelava komunalnih odpadkov - naprava

Na napravi, za katero je tožnica vložila zahtevo za spremembo OVD, se ne izvaja dejavnosti mehansko biološke obdelave odpadkov, ampak tožnica na tej napravi izvaja zgolj obdelavo mešanih komunalnih odpadkov po postopku D9, v nadaljnjo obdelavo pa obdelane odpadke preda prevzemnikom, ki jih obdelajo po postopku D8. Sodišče na tem mestu pojasnjuje, da je izdaja ali sprememba OVD vezana za določeno napravo na kateri se izvaja obdelava, tožnik pa ni izkazal izpolnjevanja pogoja iz 11. točke prvega odstavka 3. člena Uredbe o odlagališčih odpadkov, torej ni izkazal, da se na napravi za katero je podal zahtevo za spremembo OVD izvaja mehansko biološka obdelava v skladu z Zaključkom o BAT in Referenčnim dokumentom o BAT, ki urejata ravnanje z odpadki.

1. Ministrstvo za okolje in prostor (sedaj Ministrstvo za okolje, podnebje in energijo; v nadaljevanju: Ministrstvo ali toženka) je s sklepom in odločbo številka 35432-43/2022-2550-6 z dne 6. 9. 2022 najprej sklenilo, da se rok za podajo izjave o vseh dejstvih in okoliščinah, ki je bil tožnici kot upravljavki določen v dopisu Ministrstva za okolje in prostor št. 35432-43/2022-2550-4 z dne 25. 8. 2022, ne podaljša, nato pa je odločilo, da se zavrne zahteva tožnice za spremembo okoljevarstvenega dovoljenja (v nadaljevanju OVD) za obratovanje naprave, ki povzroča industrijske emisije, in sicer za napravo za mehansko obdelavo odpadkov, zaradi uskladitve naprave z Zaključki o BAT za obdelavo odpadkov v skladu z Izvedbenim sklepom komisije (EU) 2018/1147 z dne 10. 8. 2018 o določitvi zaključkov o najboljših razpoložljivih tehnikah (BAT) za obdelavo odpadkov v skladu z Direktivo 2010/75/EU Evropskega parlamenta in Sveta (v nadaljevanju Izvedbeni sklepa komisije (EU) 2018/1147) (1. točka izreka) in da v tem postopku stroški postopka niso nastali (2. točka izreka).

2. Iz obrazložitve izpodbijane odločbe izhaja, da je toženka dne 14. 6. 2022 prejela vlogo tožnice za spremembo OVD št. 35407-1/2017-15 z dne 4. 7. 2017, ki je bilo spremenjeno z odločbo št. 35406-17/2019-13 z dne 10. 4. 2020, ki ji je priložila v odločbi povzeto dokumentacijo. Tožnica je vlogo za spremembo OVD vložila v skladu s 120. členom Zakona o varstvu okolja (v nadaljevanju: ZVO-2), na podlagi 287. člena ZVO-2 ob upoštevanju Izvedbenega sklepa komisije (EU) 2018/1147. Toženka je uvodoma ugotovila, da je OVD izdano za napravo, ki povzroča industrijske emisije, in sicer za napravo za mehansko obdelavo nenevarnih odpadkov z zmogljivostjo 206 t/dan, v kateri se izvajajo dejavnost mehanske obdelave mešanih komunalnih odpadkov - odstranjevanje nenevarnih odpadkov, ki vključuje fizikalno obdelavo, in dejavnost mehanske obdelave kosovnih odpadkov ter dejavnost mehanske obdelave odpadne embalaže s sortiranjem, in za napravo za pretovarjanje ločeno zbranih biološko razgradljivih odpadkov z zmogljivostjo 13.000 t/leto.

3. Toženka je po prejemu vloge tožnico z dopisom z dne 8. 7. 2022 seznanila z ugotovitvijo, da se dejavnost mehanske obdelave mešanih komunalnih odpadkov, ki jo upravljavec izvaja v napravi (sortiranje), ne uvršča med dejavnosti, ki povzročajo industrijske emisije, in ki so opredeljene v točki 5 Priloge 1 Uredbe o vrsti dejavnosti in naprav, ki povzročajo industrijske emisije.

4. Iz obrazložitve nadalje izhaja, da je tožnica v odgovoru poudarila, da je status naprave še vedno nespremenjen, in da glede na veljavno OVD izvaja vse ukrepe varstva okolja, na način, da izvede po mehanski obdelavi mešanih komunalnih odpadkov (postopek D9), še postopek D8 (biološko obdelavo odpadkov pred odlaganjem) s prevzemniki, kot to določa OVD. Po prepričanju tožnice s tem izvaja obveznost obdelave mešanih komunalnih odpadkov, kot jo določa Uredba o odlagališčih odpadkov, navedena uredba pa, po mnenju tožnice, nikjer izrecno ne določa, da je treba obdelavo mešanih komunalnih odpadkov izvajati v enem centru za ravnanje z odpadki, tega pa ne določajo niti BAT zaključki.

5. Organ nadalje pojasnjuje, da se Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2018/1147, zaradi katerega je tožnica podala vlogo, nanaša na naprave oz. dejavnosti iz točke 5 Priloge 1 Uredbe o vrsti dejavnosti in naprav, ki povzročajo industrijske emisije, in da je bilo v OVD kot dejavnost, ki povzroča industrijske emisije, opredeljena dejavnost odstranjevanja nenevarnih odpadkov, ki vključuje fizikalno obdelavo, oz. dejavnost 5.3. a.ii iz Priloge 1 Uredbe o vrsti dejavnosti in naprav, ki povzročajo industrijske emisije, oz. postopek obdelave odpadkov z oznako D9 iz Priloge 1 Uredbe o odpadkih. Zaradi spremembe Uredbe o odlagališčih odpadkov se, po mnenju organa, postopek odstranjevanja z oznako D9 ne šteje več kot postopek obdelave mešanih komunalnih odpadkov, ki se izvede pred odlaganjem mešanih komunalnih odpadkov na odlagališču, saj Uredba o odlagališčih odpadkov v 11 točki prvega odstavka 3. člena določa, da je obdelava mešanih komunalnih odpadkov postopek odstranjevanja z oznako D8 iz predpisa, ki ureja odpadke, in mora biti izveden kot mehansko biološka obdelava v skladu z Zaključkom o BAT in Referenčnim dokumentom o BAT, ki urejata ravnanje z odpadki. Ministrstvo je tako ugotovilo, da se dejavnost mehanske obdelave mešanih komunalnih odpadkov, ki se jo izvaja v napravi (sortiranje), ne uvršča med dejavnosti, ki povzročajo industrijske emisije, in ki so opredeljene v točki 5 Priloge 1 Uredbe o vrsti dejavnosti in naprav, ki povzročajo industrijske emisije.

6. Nadalje je organ odločanja pojasnil, da morajo biti v skladu z veljavno zakonodajo mešani komunalni odpadki pred odlaganjem na odlagališču obdelani po postopku odstranjevanja z oznako D8, kar pomeni postopek mehansko biološke obdelave v skladu z Zaključki o BAT in Referenčnim dokumentom o BAT, ki urejata ravnanje z odpadki, torej po postopku 5.3.a.i iz Priloge 1 Uredbe o vrsti dejavnosti in naprav, ki povzročajo industrijske emisije

, ter da sme tožnik izvajati obdelavo mešanih komunalnih odpadkov na način, kot je opredeljen v OVD, le še do izteka prehodnega roka iz 33. člena Uredbe o spremembah in dopolnitvah Uredbe o odlagališčih odpadkov (Uradni list RS, št. 13/21), po tem roku pa mora dejavnost obdelave mešanih komunalnih odpadkov uskladiti z veljavno zakonodajo in v skladu s tem spremeniti OVD. Ministrstvo je tako sklepno v Seznanitvi 1 ugotovilo, da je bila vloga za uskladitev z Zaključki o BAT vložena za dejavnost mehanske obdelave mešanih komunalnih odpadkov (sortiranje), ki se ne uvršča med dejavnosti iz Priloge 1 Uredbe o vrsti dejavnosti in naprav, ki povzročajo industrijske emisije. O vsem navedenem je bil tožnik seznanjen v Seznanitvi 1.

7. Nadalje iz obrazložitve izhaja, da organ ne more preveriti skladnosti naprave z Zaključki o BAT, na podlagi 120. člena ZVO-2, saj se v napravi ne izvaja dejavnost mehansko biološke obdelave odpadkov, temveč se po mehanski obdelavi oz. sortiranju, odpadki predajo v biološko obdelavo prevzemnikom, kot je razvidno iz OVD. Navedeno pa izhaja tudi iz opredelitve do Zaključkov o BAT, ki jo je upravljavec priložil k vlogi, kar je bilo upravljavcu v Seznanitvi 2 pojasnjeno. Iz opredelitve tožnice do Zaključkov o BAT izhaja, da se je opredelila do splošnih zaključkov o BAT (BAT 1 - BAT 24), do zaključkov o BAT za mehansko obdelavo odpadkov, če se ta ne kombinira z biološko obdelavo (BAT 25), in do zaključkov o BAT za mehansko obdelavo odpadkov s kalorično vrednostjo (BAT 31). V tej opredelitvi pa se tožnica ni opredelila do Splošnih zaključkov o BAT za biološko obdelavo odpadkov (BAT 33 - BAT 35), Zaključkov o BAT za aerobno obdelavo odpadkov (BAT 36 in BAT 37) in tudi ne do Zaključkov o BAT za mehansko-biološko obdelavo odpadkov (BAT 39). Vsi našteti zaključki, do katerih se upravljavec ni opredelil, se nanašajo na postopek D8. V Seznanitvi 2 je ministrstvo upravljavca seznanilo, da torej tudi iz predložene opredelitve do dejavnosti mehansko biološke obdelave odpadkov, kot jo zahteva Zaključek o BAT, izhaja, da upravljavec ne izvaja dejavnosti, ki so navedene v Prilogi 1 Uredbe o vrsti dejavnosti in naprav, ki povzročajo industrijske emisije. Če se v napravi dejavnost, ne izvaja, se ne more šteti, da gre za napravo, ki izvaja dejavnost 5.3. a.i iz Priloge 1 Uredbe o vrsti dejavnosti in naprav, ki povzročajo industrijske emisije, kar pomeni, da se naprava v obstoječem stanju ne uvršča med naprave, ki povzročajo industrijske emisije, in ki so navedene v Prilogi 1 citirane uredbe, ne glede na dejstvo, ki ga je tožnica izpostavila, da se biološka obdelava odpadkov izvede pri prevzemnikih (tožnik izvaja le mehansko obdelavo oz. sortiranje mešanih komunalnih odpadkov, medtem ko biološko obdelavo izvaja prevzemnik), zato zahtevi za spremembo OVD, zaradi prilagoditve zaključkom o BAT, ne more ugoditi, saj tožnica dejavnosti mehansko biološke obdelave odpadkov, kot jo zahteva Zaključek o BAT, in ki je navedena v Prilogi 1 Uredbe o vrsti dejavnosti in naprav, ki povzročajo industrijske emisije, ne izvaja. Nadalje organ pojasni, da bi za izvajanje dejavnosti biološke obdelave mešanih komunalnih odpadkov iz točke 5.3.a i iz Priloge 1 Uredbe o vrsti dejavnosti in naprav, ki povzročajo industrijske emisije, in za izpolnjevanje zahtev, določenih v 11. točki 3 člena Uredbe o odlagališčih odpadkov, ter zahtev v zvezi z dejavnostjo obdelave odpadkov, določenih v Izvedbenem sklepu komisije (EU) 2018/1147, moral upravljavec imeti v upravljanju napravo, v kateri se izvaja biološka obdelava odpadkov, mehanska obdelava odpadkov (v tem primeru sortiranje) pa je le ena izmed faz biološke obdelave odpadkov. Organ tako meni, da bi se upravljavec moral prilagoditi zahtevam navedene zakonodaje v predpisanem roku (to je do 17. 8. 2022

) s tem, da bi napravo za obdelavo mešanih komunalnih odpadkov prilagodil na način, da se v njej izvaja biološka obdelava mešanih komunalnih odpadkov v skladu s predhodno navedenimi predpisi.

8. Organ je nato zaključil, da niso izpolnjeni pogoji za izdajo odločbe o spremembi OVD, saj upravljavec v podani vlogi za spremembo OVD ni predložil dokumentacije in dokazil, s katerimi bi izkazal, da se je prilagodil zgoraj citiranim predpisom v predpisanem roku in ker je evidentno, da v napravi izvaja mehansko obdelavo mešanih komunalnih odpadkov (sortiranje).

9. Tožnica vlaga tožbo v tem upravnem sporu. V tožbi uvodoma pojasni, da je zaradi spremembe zakonodaje, v skladu z 287. členom v povezavi s 120. členom ZVO-2 podala vlogo za spremembo OVD za ugotavljanje skladnosti naprave z Zaključki BAT za obdelavo odpadkov (Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2018/1147). Vloga je bila zavrnjena z utemeljitvijo, da tožnica ne izvaja postopka mehansko biološke obdelave po postopku D8, kot to nalaga Uredba o odlagališčih in v skladu z Zaključki BAT, ampak zagotavlja le mehansko obdelavo mešanih komunalnih odpadkov po postopku D9, v nadaljnjo obdelavo pa obdelane odpadke preda prevzemnikom, ki odpadke nadalje obdelajo po postopku D8 v skladu z njihovimi OVD. Tožnica pojasni, da prevzemnike izbere po postopku javnega naročanja, kot je to določeno v veljavnem OVD za obdelavo mešanih komunalnih odpadkov.

10. Po prepričanju tožnice utemeljitev iz izpodbijane odločbe, z vidika zagotavljanja varstva okolja, ni ustrezna, saj Zaključki BAT ne opredeljujejo obveznosti zagotavljanja mehansko biološke obdelave v enem objektu za obdelavo odpadkov, temveč opredeljujejo le najboljše razpoložljive tehnike tako za mehansko kot biološko obdelavo. Spremembe Uredbe o odlagališčih odpadkov sicer predvidevajo postopek D8 (biološka obdelava), kot postopek za obdelavo mešanih komunalnih odpadkov, vendar s sprejetimi spremembami niso bila upoštevana že izdana OVD za mehansko obdelavo mešanih komunalnih odpadkov po postopku D9, s čimer se je nedopustno poseglo v že pridobljene pravice tožeče stranke. V konkretnem primeru se tudi ob izdaji spremembe OVD dne 10. 4. 2020 niso predvidele, kakršnekoli prilagoditve Zaključkom BAT, sprejetih v letu 2018, na katere toženka ves čas opira svoja pojasnila.

11. Po stališču tožnice postopek obdelave mešanih komunalnih odpadkov tako ni podrobneje opredeljen ne v Uredbi o obvezni občinski gospodarski javni službi zbiranja komunalnih odpadkov, kot tudi ne v Uredbi o odpadkih, kot krovnem predpisu ravnanja z odpadki, saj ta v 11. točki 3. člena določa le, da je"obdelava odpadkov so postopki predelave ali odstranjevanja odpadkov, vključno s postopki priprave odpadkov za predelavo in odstranjevanje". Hkrati pa med postopke odstranjevanja uvršča tudi postopek D9 - fizikalno kemično obdelavo, pri katerih nastanejo končne spojine ali mešanice, ki se odstranjujejo s katerim koli od postopkov z D1 do D12. S sprejemom ZVO-2 se nobena od navedenih uredb v nobenem delu ni spremenila, torej tudi ne v delu možnih postopkov odstranjevanja odpadkov.

12. Po prepričanju tožnice Uredba o odlagališčih odpadkov v 1. členu, v katerem opredeljuje namen uredbe, določa, da je namen uredbe določiti tudi pravila in pogoje za obdelavo mešanih komunalnih odpadkov pred odlaganjem na odlagališču, pri čemer v Prilogi 1 določi, da je za obdelavo mešanih komunalnih odpadkov potreben postopek D8 - biološka obdelava, pri tem pa ne upošteva samo krovnega predpisa Uredbe o odpadkih, kot tudi ne že izdanih OVD, ki so bila izdana za postopke mehanske obdelave mešanih komunalnih odpadkov, kot tudi ne upošteva, da je tudi v slednjih primerih zagotovljeno varstvo okolja in hierarhija odpadkov, saj v veljavnih OVD dopušča možnost postopkov tako D9 kot D8.

13. Vsled navedenega in upoštevaje določila Uredbe o odpadkih in postopkov odstranjevanja med katere sodi tudi postopek D9, za katerega ima tožnica tudi pridobljeno pravnomočno OVD, tožnica izvede postopke odstranjevanja mešanih komunalnih odpadkov po hierarhiji ravnanja z odpadki, kot je določena v Uredbi o odlagališčih odpadkov, tudi s prevzemnikom, ki jih v nadaljevanju obdela po postopku D8. Uredba o odlagališčih odpadkov v nobenem določilu ne določa, da je za odstranjevanje in obdelavo mešanih komunalnih odpadkov potrebna samo ena stopnja odstranjevanja, določeno je le, da je pred odlaganjem potrebno izvesti postopek odstranjevanja, tj. postopek D8, torej biološko obdelavo preostanka mešanih komunalnih odpadkov, kar pa tožnica tudi izvaja. Po njenem stališču sta tako predhodni postopek D9, kot postopek D8 v skladu z Zaključki BAT in referenčnim dokumentom BAT, ki urejata ravnanje z odpadki.

14. Skladnost izvajanja obdelave mešanih komunalnih odpadkov tožnice na napravi za mehansko obdelavo mešanih komunalnih odpadkov, tožnica dokazuje tudi s tem, da skladno z Uredbo o odlagališčih odpadkov, 6. členom, ki določa, da je obdelava mešanih komunalnih odpadkov pred odlaganjem na odlagališču obvezna občinska gospodarska javna služba obdelave določenih vrst komunalnih odpadkov v skladu z zakonom, ki ureja varstvo okolja, izvaja gospodarsko javno službo zbiranja in obdelave odpadkov v občinah na podlagi podeljenih koncesij oziroma pogodb. Skladno z drugim odstavkom 6. člena tožnica obdeluje mešane komunalne odpadke v centru ravnanja s komunalnimi odpadki, to je na napravi za mehansko obdelavo mešanih komunalnih odpadkov, ki je urejena skladno s Prilogo 1 Uredbe o odlagališčih odpadkov, za katero ima pridobljeno OVD. Skladno z OVD na napravi tožnice po obdelavi nastajajo odpadki s številko odpadka 20 03 01 s seznama odpadkov, kar opredeljuje tretji odstavek 6. člena v povezavi z 2. točko Priloge 1 navedene Uredbe. Po njenem prepričanju tako izpolnjuje vse pogoje, vezane na obdelavo mešanih komunalnih odpadkov, kot izhajajo iz Uredbe o odlagališčih odpadkov, skupaj s podizvajalcem, ki po postopku D8 obdeluje preostanek mešanih komunalnih odpadkov po obdelavi, ki se potem odloži na odlagališču.

15. Po prepričanju tožnice iz določil Uredbe o odlagališčih odpadkov ne izhaja, da bi morali biti tako mehanska kot biološka obdelava mešanih komunalnih odpadkov, nujno izvedeni v enem centru za ravnanje z odpadki oziroma na eni napravi. Uredba predpisuje le, da mora biti obdelava izvedena v centru za ravnanje z odpadki po predpisanem postopku, kar pa glede na ločljivost obeh procesov nujno ne pomeni, da morata biti tako mehanski kot biološki del obdelave izvedena v istem centru ravnanja z odpadki.

16. Tožnica nadalje izpostavi, da je toženka, s tem, ko je spremenila določila Uredbe o odlagališčih odpadkov v letu 2021 in opredelila obdelavo mešanih komunalnih odpadkov po postopku D8 (pri čemer krovnega predpisa o odpadkih ni spremenila in še zmeraj dopušča obdelavo in odstranjevanje odpadkov po postopku D9) ter je vlogo za spremembo OVD, ki jo je podala tožnica zaradi uskladitve z Zaključki BAT zavrnila iz razloga, da na eni napravi ni izveden postopek obdelave mešanih komunalnih odpadkov, neposredno posegla v pridobljene pravice tožnice.

17. Tožnica ponovno poudarja, da Zaključki BAT ne opredeljujejo obveznosti mehansko biološke obdelave mešanih komunalnih odpadkov v smislu, kot je to opredeljeno z Uredbo o odlagališčih odpadkov ter da izpolnjuje vse pogoje za mehansko biološko obdelavo, kot je bilo že opredeljeno v izdanem OVD v letu 2017.

18. Tožnica še izpostavi, da je s tem, ko je zakonodajalec naložil šele v letu 2022 uskladitve z Zaključki BAT in tudi določil obdobje, ki ne izhaja iz nobenega izvedbenega sklepa Evropske komisije o Zaključkih BAT, ter v letu 2021 sprejel spremembe Uredbe o odlagališčih odpadkov in posegel v obdelavo mešanih komunalnih odpadkov, kot občinsko obvezno gospodarsko javno služb, ki bi jo moral urediti s predpisom na podlagi 147. člena ZVO-1, neposredno posegel v že pridobljene pravice in tako naložil obveznosti vsem obdelovalcem odpadkov, ki obdelujejo mešane komunalne odpadke po postopku D9 in nadalje preko prevzemnikov po postopku D8, pri čemer ni upošteval možnih investicij in časovnic pri umeščanju objektov v prostor skladno s predpisi o prostorskem načrtovanju. Poudari še, da bi bila s prenehanjem izvajanja obdelave mešanih komunalnih odpadkov na napravi, za katero je bilo pridobljeno OVD, povzročena nepopravljiva poslovna škoda, poseženo pa bi bilo tudi v pravice uporabnikov iz vidika zbiranja in obdelave odpadkov, saj se v tem primeru ta dejavnost ne bi mogla več izvajati.

19. Sklepno tožnica predlaga, da sodišče po izvedeni glavni obravnavi tožbi ugodi in izpodbijano odločbo odpravi.

20. Tožena stranka je sodišču predložila upravni spis in sporočila, da vztraja pri navedbah in ugotovitvah, navedenih v izpodbijani odločbi.

22. Med strankama v obravnavani zadevi ni sporno, da je tožnica podala vlogo za spremembo OVD

za ugotavljanje skladnosti naprave z Zaključki BAT za obdelavo odpadkov, in da je bila njena vloga zavrnjena iz razloga, ker naprava zagotavlja le mehansko obdelavo mešanih komunalnih odpadkov po postopku D9, v nadaljnjo obdelavo pa obdelane odpadke preda prevzemnikom, ki jih obdelajo po postopku D8 v skladu z njihovimi OVD.

23. Sporno pa je vprašanje, ali je bila tožnica, kot upravljavka naprave za obdelavo mešanih komunalnih odpadkov, za katero je že predhodno pridobila OVD, v prehodnem prilagoditvenem obdobju od sprejema Zaključkov BAT za obdelavo odpadkov, t. j. do 17. 8. 2022, dolžna prilagoditi napravo na način, da se v njej izvaja biološka obdelava mešanih komunalnih odpadkov, in ali bi morali biti tako mehanska kot biološka obdelava mešanih komunalnih odpadkov, nujno izvedeni v enem centru za ravnanje z odpadki oziroma na eni napravi.

24. Po presoji sodišča je izpodbijana odločba pravilna in zakonita, saj ima oporo v njej citiranih materialnih predpisih. Prav tako pa se je že toženka v izpodbijani odločbi opredelila do navedb tožnice in ustrezno obrazložila zakonsko ureditev ter razloge za zavrnitev zahteve tožnice za spremembo OVD, zato se sodišče skladno s pooblastilom iz drugega odstavka 71. člena ZUS-1 sklicuje na razloge izpodbijane odločbe. V zvezi s tožbenimi navedbami pa sodišče pojasnjuje, kot bo navedeno v nadaljevanju te sodbe.

25. Iz 25. člena ZVO-2 izhaja, da mora pravna ali fizična oseba, ki opravlja dejavnost obdelave odpadkov

ali brez naprave, za opravljanje te dejavnosti in obratovanje naprave, če je ta potrebna za izvajanje dejavnosti obdelave odpadkov, pridobiti okoljevarstveno dovoljenje. Da potrebuje izvajalec obdelave, za obdelovanje odpadkov, okoljevarstveno dovoljenje za predelavo ali odstranjevanje odpadkov za napravo ali dejavnost, iz 110. ali 126. člena zakona, ki ureja varstvo okolja, izhaja tudi iz prvega odstavka 38. čelna Uredbe o odpadkih. Tožnica ima OVD št. 35407-1/2017-15 z dne 4. 7. 2017, ki je bilo spremenjeno z odločbo št. 35406-17/2019-13 z dne 10. 4. 2020, za napravo za mehansko obdelavo odpadkov v kateri se izvaja dejavnost mehanske obdelave mešanih komunalnih odpadkov

26. Zahteva po predelavi odpadkov izhaja iz 24. člena ZVO-2. V skladu s to zahtevo Uredba o odlagališčih odpadkov določa, da je dovoljeno odlagati le obdelane odpadke (drugi odstavek 5. člena). Uredba o odlagališčih odpadkov je eden izmed predpisov, ki podrobneje ureja obdelavo odpadkov. Iz tretjega odstavka 1. člena navedene Uredbe izhaja, da citirana Uredba določa tudi pravila ravnanja in druge pogoje za obdelavo mešanih komunalnih odpadkov pred odlaganjem na odlagališču. Prvi odstavek 6. člena Uredbe o odlagališčih odpadkov pa nadalje določa, da je obdelava mešanih komunalnih odpadkov pred odlaganjem na odlagališču obvezna občinska gospodarska javna služba obdelave določenih vrst komunalnih odpadkov v skladu z zakonom, ki ureja varstvo okolja. Mešani komunalni odpadki morajo biti obdelani v centru za ravnanje s komunalnimi odpadki v skladu z Uredbo o odlagališčih odpadkov (drugi odstavek 6. člena).

27. Skladno z 11. točko prvega odstavka 3. člena Uredbe o odlagališčih odpadkov je obdelava

mešanih komunalnih odpadkov postopek odstranjevanja z oznako D8 iz predpisa, ki ureja odpadke, in mora biti izveden kot mehansko biološka obdelava v skladu z Zaključkom o BAT in Referenčnim dokumentom o BAT, ki urejata ravnanje z odpadki. Mehansko biološka obdelava je postopek odstranjevanja mešanih komunalnih odpadkov, ki se izvede kot pripravljalni (predhodni) postopek pred odlaganjem mešanih komunalnih odpadkov na odlagališču. Iz Uredbe o odpadkih (priloge) izhaja, da je postopek odstranjevanja z oznako D8: biološka obdelava, ki ni določena drugje v tej prilogi, pri kateri nastanejo končne spojine ali mešanice, ki se odstranjujejo s katerim koli od postopkov, označenih z D1 do D12.

28. Tožnica v napravi izvaja mehansko obdelavo mešanih komunalnih odpadkov. Razlog iz katerega je bila zahteva za spremembo OVD tožnice zavrnjena je, ker tožnica ni izkazala, da je napravo prilagodila, saj se v napravi ne izvaja dejavnost mehansko biološke obdelave odpadkov, temveč se po mehanski obdelavi oz. sortiranju odpadki predajo v biološko obdelavo prevzemnikom, kot je to tudi razvidno iz OVD št. 35407-1/2017-15 z dne 4. 7. 2017, ki je bilo spremenjeno z odločbo št. 35406-17/2019-13 z dne 10. 4. 2020.

29. Tudi po presoji sodišča je bistvena okoliščina, da se na napravi, za katero je tožnica vložila zahtevo za spremembo OVD, ne izvaja dejavnosti mehansko biološke obdelave odpadkov, ampak tožnica na tej napravi izvaja zgolj obdelavo mešanih komunalnih odpadkov po postopku D9, v nadaljnjo obdelavo pa obdelane odpadke preda prevzemnikom, ki jih obdelajo po postopku D8. Sodišče na tem mestu pojasnjuje, da je izdaja ali sprememba OVD vezana za določeno napravo na kateri se izvaja obdelava, tožnik pa ni izkazal izpolnjevanja pogoja iz 11. točke prvega odstavka 3. člena Uredbe o odlagališčih odpadkov, torej ni izkazal, da se na napravi za katero je podal zahtevo za spremembo OVD izvaja mehansko biološka obdelava v skladu z Zaključkom o BAT in Referenčnim dokumentom o BAT, ki urejata ravnanje z odpadki.

30. Sodišče tako pritrjuje toženki, da bi moral upravljavec imeti v upravljanju napravo, v kateri se izvaja biološka obdelava odpadkov, pri čemer je mehanska obdelava odpadkov (v tem primeru sortiranje) le ena izmed faz biološke obdelave odpadkov. Tožnik bi se tako moral prilagoditi zahtevam navedene zakonodaje v predpisanem roku s tem, da bi napravo za obdelavo mešanih komunalnih odpadkov prilagodil na način, da se v njej izvaja biološka obdelava mešanih komunalnih odpadkov, v skladu s predhodno navedenimi predpisi.

31. Sodišče pri tem pritrjuje tožnici, da iz Uredbe o odlagališčih odpadkov ne izhaja, da je za odstranjevanje in obdelavo mešanih komunalnih odpadkov potrebna samo ena stopnja odstranjevanja, temveč je določeno le, da je pred odlaganjem potrebno izvesti postopek odstranjevanja, tj. postopek D8, torej biološko obdelavo preostanka mešanih komunalnih odpadkov, kar pa ne spremeni nespornega dejstva, da tožnica sama na napravi, za katero je podala zahtevo za spremembo OVD, postopka z oznako D8 ne izvaja, ampak jo za njo izvaja prevzemnik.

32. Sodišče pojasnjuje, da Uredba o odpadkih res da med postopke odstranjevanja uvršča tudi postopek z oznako D9, vendar Uredba o odlagališčih odpadkov, ki je eden izmed predpisov, ki podrobneje ureja obdelavo odpadkov, jasno določa, da je obdelava mešanih komunalnih odpadkov postopek odstranjevanja z oznako D8 iz predpisa, ki ureja odpadke, in mora biti izveden kot mehansko biološka obdelava v skladu z Zaključkom o BAT in Referenčnim dokumentom o BAT, ki urejata ravnanje z odpadki.

33. Nadalje sodišče pripominja, da Uredba o vrsti dejavnosti in naprav, ki povzročajo industrijske emisije v 15. členu določa, da se OVD za napravo ali njegova sprememba izda, če naprava obratuje v skladu s splošnimi zahtevami za obratovanje naprave iz zakona, ki ureja varstvo okolja, s to uredbo, zaključki o BAT in drugimi predpisi, ki urejajo okoljevarstvene zahteve za obratovanje naprave. V pristojnosti ministrstva je, da izvede preverjanje skladnosti naprave z zaključki o BAT v skladu z navodili iz Priloge 7 te uredbe. Naloga tožnice je tako bila, da navede in predloži vsa dokazila, s katerimi dokazuje utemeljenost svoje zahteve. Kot je to ugotovila toženka in kot to izhaja iz upravnega spisa, iz opredelitve tožnice do Zaključkov o BAT izhaja, da se upravljavec ni opredelil do Splošnih zaključkov o BAT za biološko obdelavo odpadkov (BAT 33 - BAT 35), Zaključkov o BAT za aerobno obdelavo odpadkov (BAT 36 in BAT 37) in tudi ne do Zaključkov o BAT za mehansko-biološko obdelavo odpadkov (BAT 39). Vsi našteti zaključki, do katerih se tožnica ni opredelila, pa se nanašajo na postopek D8. Iz priloge 7 (skladnost naprave z zaključki BAT) pa izhaja, da mora biti z Zaključki o BAT skladna vsaka od dejavnosti iz Priloge 1 te uredbe (tj. Uredbe o vrsti dejavnosti in naprav, ki povzročajo industrijske emisije). Sodišče na tem mestu tako pritrjuje toženki, da v kolikor se v napravi dejavnost, ne izvaja, se ne more šteti, da gre za napravo, ki izvaja dejavnost 5.3. a.i iz Priloge 1 Uredbe o vrsti dejavnosti in naprav, ki povzročajo industrijske emisije, ne glede na dejstvo, da se biološka obdelava odpadkov izvede pri prevzemnikih.

34. Sodišče na tem mestu še dodatno pripominja, da je postopek izdaje OVD namenjen varovanju okolja in zdravja ljudi, in ne ekonomskemu položaju ponudnikov predelave odpadkov,

in je tako smiselno enak namen pri spremembi OVD zaradi spremembe zakonodaje. Navedeno izhaja iz prvega odstavka 112. člena ZVO-2, po katerem mora upravljavec naprave v zvezi z obratovanjem naprave, med drugim, zagotoviti ukrepe za preprečevanje onesnaževanja okolja v skladu s predpisi, uporabo najboljših razpoložljivih tehnik, predpisanih v zaključkih o BAT ali v referenčnih dokumentih BAT.

35. Na podlagi navedenega sodišče tako zaključuje, da je izpodbijani upravni akt pravilen, upravni organ je pravilno uporabil materialno pravo, svojo odločitev pa je tudi obrazloženo utemeljil, iz upravnega spisa pa tudi ne izhaja, da bi upravni organ v postopku odločanja zagrešil kakšno bistveno kršitev določb postopka, na katero sodišče pazi po uradni dolžnosti. Postopek je bil izveden pravilno in zakonito, sodišče pa se z razlogi organa strinja in jih v izogib ponavljanju posebej ne navaja (drugi odstavek 71. člena ZUS-1).

36. Sodišče je glede na navedeno na podlagi prvega odstavka 63. člena ZUS-1 tožbo zavrnilo kot neutemeljeno.

37. Sodišče je, skladno s prvim odstavkom 59. člena ZUS-1, v predmetni zadevi odločilo brez glavne obravnave, saj je bilo med strankama sporno le vprašanje uporabe materialnega prava, medtem ko relevantno dejansko stanje, med strankama ni bilo sporno, saj ni bilo sporno, da tožnica na napravi za katero je vložila zahtevo za spremembo OVD postopka z oznako D8 ne izvaja, temveč jo za njo izvaja prevzemnik, kar je sama navedla v tožbi. Sodišče je sicer dolžno izvesti glavno obravnavo, kadar jo stranka izrecno zahteva, saj gre v nasprotnem primeru za kršitev 22. člena Ustave RS. Vendar iz 22. člena Ustave RS ne izhaja absolutna pravica stranke do izvedbe glavne obravnave, temveč je glavna obravnava zgolj sredstvo za izvajanje dokazov. V obravnavni zadevi pa za odločitev sodišča ni bilo treba izvajati dokazov, ki niso bili že izvedeni v postopku izdaje izpodbijane odločbe (drugi odstavek 51. člena ZUS-1), niti jih tožnica v tožbi ni predlagala.

Na to dejavnost se poleg splošnih zaključkov iz Zaključkov o BAT konkretno nanašajo Splošni zaključki o BAT za biološko obdelavo odpadkov (BAT 33 - BAT 35), Zaključki o BAT za aerobno obdelavo odpadkov (BAT 36 in BAT 37) in Zaključki o BAT za mehansko-biološko obdelavo odpadkov (BAT 39).

Po prepričanju organa, bi moral upravljavec, na podlagi prvega odstavka 120. člena ZVO-2, dejavnost obdelave mešanih komunalnih odpadkov v napravi prilagoditi Izvedbenemu sklepu komisije (EU) 2018/1147 v štirih letih po objavi tega izvedbenega sklepa, t.j. do 17. 8. 2022. Prav tako Uredba o spremembah in dopolnitvah Uredbe o odlagališčih odpadkov (Uradni list RS, št. 13/21) v 33. členu določa, da se mora upravljavec centra za ravnanje s komunalnimi odpadki prilagoditi zahtevam uredbe v enakih rokih, kot so roki za upravljavca naprav, ki lahko povzročajo onesnaževanje okolja večjega obsega, v skladu z zakonom, ki ureja varstvo okolja. Iz opredelitve do Zaključkov o BAT, ki jo je upravljavec priložil k vlogi izhaja, da se v napravi izvaja obdelava mešanih komunalnih odpadkov, zato ministrstvo meni, da za upravljavca velja prehodna določba 33. člena Uredbe o spremembah in dopolnitvah Uredbe o odlagališčih odpadkov (Uradni list RS. št. 13/21), torej tudi prilagoditev zahtevi, ki je določena v 11 točki 3. člena Uredbe o odlagališčih odpadkov, v skladu s katero bi moral izvajati biološko obdelavo mešanih komunalnih odpadkov, ki vključuje tudi mehansko obdelavo mešanih komunalnih odpadkov (gre za mehansko biološko obdelavo v skladu z Zaključkom o BAT in Referenčnim dokumentom o BAT, ki urejata ravnanje z odpadki).

Vlogo je podala v skladu z 287. členom v povezavi z 120. členom ZVO-2.

Obdelava odpadkov so postopki predelave ali odstranjevanja odpadkov, vključno s postopki priprave odpadkov za predelavo ali odstranjevanje (7.15 točka 3. člena ZVO-2).

Naprava je nepremična tehnična enota, za katero je določeno, da lahko povzroča obremenjevanje okolja, ker v njej poteka ena ali več določenih dejavnosti in na istem območju druge z njo neposredno tehnično povezane dejavnosti, brez katerih ne more obratovati in ki lahko povzročajo obremenjevanje okolja. Naprava je lahko tudi premična tehnična enota in z njo tehnično povezane dejavnosti, če je opredeljena s predpisi iz 18., 21. ali 24. člena tega zakona (10. točka 3. člena ZVO-2).

Komunalni odpadki so: mešani odpadki in ločeno zbrani odpadki iz gospodinjstev, ki vključujejo papir in karton, steklo, kovine, plastiko, biološke odpadke, les, tekstil, embalažo, odpadno električno in elektronsko opremo, odpadne baterije in akumulatorje ter kosovne odpadke, vključno z vzmetnicami in pohištvom, in mešani odpadki in ločeno zbrani odpadki iz drugih virov, kadar so po lastnostih in sestavi podobni odpadkom iz gospodinjstev (7.4 točka 3. člena ZVO-2).

Obdelava odpadkov je vsak fizikalni, termični, kemični ali biološki postopek pri postopkih predelave oziroma odstranjevanja odpadkov v skladu s predpisom, ki ureja odpadke, vključno s sortiranjem odpadkov, s katerim se spremenijo lastnosti odpadkov, zato da se zmanjšajo njihova prostornina, nevarne lastnosti ali vsebnost biološko razgradljivih snovi, da se laže ravna z njimi ali povečajo možnosti za njihovo predelavo (11. točko prvega odstavka 3. člena Uredbe o odlagališčih odpadkov).

UPRS sodba in sklep I U 365/2016 z dne 7. 4. 2016.

Zakon o varstvu okolja (2022) - ZVO-2  - člen 120, 287

Uredba o spremembah in dopolnitvah Uredbe o odlagališčih odpadkov  (2021) - člen 3, 3/1, 3/1-11

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.