UPRS Sodba I U 78/2023-24
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2025-08-28

obvezno cepljenje otrok - opustitev obveznega cepljenja - razlogi za opustitev cepljenja - poziv na dopolnitev vloge - zdravstvena dokumentacija - zavrženje vloge - novela - sprememba določbe zakona

Po 6. členu ZNB-B se dopolnitev vloženih predlogov zahteva v zadevah, o katerih do uveljavitve ZNB-B še ni bilo pravnomočno odločeno. Gre torej za določilo, ki ureja vprašanje, po katerih pravilih se nadaljujejo in končajo postopki s predlogi za opustitev cepljenja, ki so bili v teku ob uveljavitvi ZNB-B, in sicer se s tem določilom določa, da se ti postopki nadaljujejo po novih, spremenjenih procesnih pravilih. V tej zvezi absolutnega pravila, da bi se postopki morali končati po procesnih pravilih, po katerih so se začeli, ni.

II. Vsaka stranka trpi svoje stroške postopka.

1. Z izpodbijanim sklepom je toženka zavrgla predlog za trajno opustitev cepljenja A. A., pri čemer v postopku posebni stroški niso nastali.

2. Iz obrazložitve izhaja, da sta B. B. in C. C.predlog za opustitev cepljenja njune hčerke A. A. vložila na dopisu, v katerem sta navedla, da vlagata predlog zaradi bolezni, nezdružljive s cepljenjem, ter alergije na sestavine cepiva. Prepričana sta, da bi se zdravstveno stanje njunega otroka po cepljenju močno poslabšalo, lahko bi nastale celo hujše posledice za njeno zdravje. Toženka je na podlagi 67. člena Zakona o splošnem upravnem postopku (v nadaljevanju ZUP) starša pozvala, naj predlog vložita na predpisanemu obrazcu ter mu priložita tudi zdravstveno dokumentacijo, ki dokazuje navedbe, zaradi katerih se vlaga predlog za opustitev cepljenja, sicer bo predlog treba zavreči. Tožnika sta predlog dopolnila na predpisanem obrazcu, navedla sta, naj se v primeru njune hčerke opusti cepljenje proti vsem boleznim po programu obveznega cepljenja, v obrazcu pa sta tudi označila razloge za opustitev cepljenja, in sicer: - alergije na sestavine cepiva (alergološke preiskave na sestavine cepiva niso bile opravljene, podrobneje v dopisu); - bolezni ali zdravstveno stanje, ki je nezdružljivo s cepljenjem (pridobljena okvara imunosti in druga bolezen ali zdravstveno stanje, ki je nezdružljivo s cepljenjem, kot opisano v dopisu). Obrazcu sta priložila dopis, iz katerega izhajajo njuna pojasnila ter da sta k predlogu priložila vso zdravstveno dokumentacijo, s katero razpolagata. Zdravstvene dokumentacije sicer dopolnitvi nista priložila. Toženka je zato v nadaljevanju ugotovila, da tožnika nista predložila zahtevane zdravstvene dokumentacije, in je njuno vlogo kot nepopolno zavrgla na podlagi devetega odstavka 22.a člena Zakona o nalezljivih boleznih (v nadaljevanju ZNB).

3. Tožniki vlagajo tožbo in sodišču predlagajo, naj izpodbijani sklep odpravi ter zadevo toženki vrne v ponovni postopek, zahtevajo pa tudi povrnitev stroškov postopka. Navajajo, da sta starša predlagala, naj se opusti cepljenje njune hčerke zaradi njenih alergij na sestavine cepiva, pričakovanih resnih neželenih učinkov cepiva ter zaradi bolezni ali zdravstvenega stanja, povezanih in nezdružljivih s cepljenjem, kar sta obširno utemeljila, vlogi pa priložila zdravstveno dokumentacijo otroka, ki te navedbe dokazuje. Vendar pa je toženka šele skoraj tri leta po vloženi vlogi podala poziv k dopolnitvi. Starša sta se v postavljenem roku odzvala in predložila izpolnjen obrazec (kljub temu, da predpis, ki ureja ta obrazec, v času vložitve njune vloge še ni veljal). Toženko sta hkrati obvestila, da je ustrezna zdravstvena dokumentacija bila predložena že spočetka, zahteva po dokumentaciji skladno z 22.a členom ZNB pa je neutemeljena, ker ta spremenjeni člen v času vložitve njunega predloga še ni veljal. Tožniki uveljavljajo nepravilno uporabo materialnega prava, ker je bil izpodbijani sklep izdan na podlagi sprememb iz novele ZNB-B, v času, ko se je predmetni postopek pri toženki začel, pa ZNB spornih določb ni vseboval in je bila tedaj vloga popolna. Prav tako tedaj še ni veljalo določilo podzakonskega predpisa, ki, kot omenjeno, zahteva predložitev vloge na predpisanem obrazcu. Zato sklicevanje toženke na šesti odstavek 22.a člena ZNB ni v skladu z načelom varstva zaupanja v pravo. Tožniki so sicer predložili zahtevani obrazec, a je bila njihova vloga z izpodbijanim sklepom vseeno zavržena. S takšno nepravilno uporabo materialnega prava je toženka kršila prepoved povratne veljave pravnih aktov, po mnenju tožnikov pa sta spremenjena 22.a člen in 6. člen ZNB-B neustavna. Vsebinska obravnava vloge tožnikov je bila onemogočena, čeprav v prvi vrsti zadeva vprašanje zdravja otroka, na stranke pa se zaradi neaktivnosti oziroma prepočasnega delovanja organa prelaga preveliko breme, kar ni dopustno. Tožniki citirajo še načelo zaslišanja stranke, ki jim ni bilo omogočeno, saj niso imeli možnosti izreči se o dejstvih in okoliščinah, pomembnih za izdajo izpodbijanega sklepa. Menijo tudi, da se izpodbijanega sklepa ne da preizkusiti, ker toženka v obrazložitvi navaja napačno pravno podlago, prav tako pa ne razloži zahtevkov strank in se do njih ne opredeli, ne vsebuje niti vseh navedb strank, ugotovljenega dejanskega stanja ter dokazov, na katere se opira, niti dokazne ocene, niti razlogov, ki narekujejo odločitev. Sklepno dodajajo še, da je toženka kršila tudi načela zakonitosti (saj ni odločala po zakonu), varstva pravic strank (saj tožnikom ni omogočila čim lažje zavarovati in uveljaviti svojih pravic), materialne resnice (ni ugotovila resničnega dejanskega stanja in vse relevantnih dejstev), zaslišanja strank (kot obrazloženo) in ekonomičnosti postopka (postopka ni vodila hitro in s čim manjšimi stroški). Kršila je tudi 67. člen ZUP, saj odprave pomanjkljivosti ni zahtevala v roku petih delovnih dni, ampak šele po skoraj treh letih, ker pa gre za poseben upravni postopek o zdravju otroka, gre za hudo kršitev pravice do razumnega roka odločanja brez nepotrebnega odlašanja, saj lahko pride do izvotlitve pravice oz. pravnega interesa ali koristi za stranko. Sodišču predlagajo, naj vpogleda v upravni spis.

4. Toženka v odgovoru na tožbo prereka tožbene navedbe in v celoti vztraja pri razlogih izpodbijanega sklepa ter sodišču predlaga, naj tožbo zavrne. Citira določila ZNB in opisuje tek upravnega postopka. Navaja, da v času podaje predloga za opustitev cepljenja ni bilo obvezno le-tega podati na predpisanem obrazcu, vendar je ZNB-B v prehodnih in končnih določbah določil, da je treba predloge, vložene pred uveljavitvijo ZNB-B in o katerih dotlej še ni bilo pravnomočno odločeno, dopolniti skladno z 22.a členom v predpisanem roku, sicer se jih zavrže. Zato je toženka pozvala tožnike k dopolnitvi. Ne glede na to, kateri zakon je veljal v času vložitve predloga in v času njegove dopolnitve, pa je predložena zdravstvena dokumentacija neustrezna, pri čemer ZNB razlogov, zaradi katerih se lahko vloži predlog, ni spreminjal. Odpustnica iz porodnišnice ni relevantna, saj jo prejmeta vsaka mati in otrok; iz izvida pediatrične ambulante sta razvidna polivanje in izguba teže dojenčka; iz zdravstvenega kartona pa tudi ne izhajajo zatrjevani razlogi, namreč da bi hčerka imela alergijo na sestavine cepiv, prav tako ni zapisov o bolezni ali stanju, nezdružljivem s cepljenjem, nasprotno, razvidnih je več zapisov pediatra o odklanjanju cepljenja. V dopisu, ki je bil priloga dopolnitvi predloga, tožniki niso pojasnil ničesar o relevantnih alergijah oz. boleznih. Sicer pa je tudi pred spremembo ZNB določal, da so akutne bolezni in vročinska stanja lahko le razlog za odložitev cepljenja. Toženka zanika, da bi bila kršena pravica do sodelovanja v postopku, saj so bili tožniki pozvani k dopolnitvi predloga in so torej imeli možnost sodelovati v postopku. Do kršitve načela zaslišanja v smislu obravnave pred Komisijo za cepljenje (v nadaljevanju komisija) pa tudi ni prišlo, ker komisija obravnava le popolne predloge in le v takšnem primeruse opravi tudi razgovor pred komisijo. Brez ustrezne zdravstvene dokumentacije pa se predlog zavrže in ga komisija ne obravnava. Toženka dodaja še, da gre v konkretnem primeru le za sum staršev, saj je iz dopisa tožnikov razvidno, da otrok za navedene bolezni in alergije še nima zdravstvene dokumentacije. Tožniki navajajo le akutna bolezenska stanja, ki pa po novem in po starem zakonu ne štejejo med razloge za opustitev cepljenja. Dotični otrok še ni opravil nobenega od obveznih cepljenj.

5. Tožniki v pripravljalni vlogi vztrajajo pri svojih navedbah in navajajo, da zaradi napačne uporabe materialnega prava predlog ni bil posredovan komisiji, tožniki pa so bili k dopolnitvi vloge pozvani šele po skoraj treh letih. Če bi toženka predmetno vlogo obravnavala pravočasno, v zakonskem roku, bi bil predlog obravnavan na komisiji. Sedaj pa so bili tožniki zaradi spremembe ZNB kaznovani za pasivnost toženke, posledično pa so postavljeni v neenak položaj z vlagatelji, ki so bili deležni vsebinske obravnave v podobnih primerih.

6. V zadevi je bil opravljen narok za glavno obravnavo skladno s tretjim odstavkom 58. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1), na katerega tožniki (ki so bili pravilno vabljeni) niso pristopili, toženka pa se je vabilu odzvala. Na naroku je sodišče vpogledalo v upravni spis, namreč v predlog tožnikov s prilogami z dne 10. 12. 2019 (ki je v sodnem spisu v kopiji pod C1) in dopolnitev predloga s prilogami z dne 26. 0z. 27. 10. 2022 (ki je v sodnem spisu v kopiji pod C2).

8. Opustitev obveznega cepljenja ureja 22.a člen ZNB. Ta določa, da zdravnik, ki opravlja cepljenje, s pregledom osebe, ki se cepi, in vpogledom v njeno zdravstveno dokumentacijo ugotovi morebitne razloge za opustitev cepljenja, zaradi katerih bi se zdravstveno stanje osebe lahko trajno poslabšalo (prvi odstavek), med razloge za opustitev cepljenja pa štejejo: - alergija na sestavine cepiva, - resen nezaželen učinek cepiva po predhodnem odmerku istega cepiva, ter - bolezen ali zdravstveno stanje, ki je nezdružljivo s cepljenjem (drugi odstavek), pri čemer se med razloge za opustitev cepljenja po tem zakonu ne štejejo akutne bolezni ali vročinska stanja, zaradi katerih se cepljenje začasno odloži (tretji odstavek). Če zdravnik, ki opravlja cepljenje, ugotovi, da obstajajo omenjeni razlogi za opustitev cepljenja, mora dati strokovno utemeljen in obrazložen predlog za opustitev cepljenja, njegov sestavni del pa je tudi zdravstvena dokumentacija dotične osebe (četrti odstavek). Predlog lahko dajo tudi dotična oseba ali njeni starši oziroma skrbniki (peti odstavek). Predlogu mora biti priložena zdravstvena dokumentacija, ki dokazuje navedbe o razlogih za opustitev cepljenja in vključuje: - v primeru zatrjevane alergije na sestavine cepiva navedbo, na katere sestavine cepiva je oseba alergična in dokazilo o alergiji na sestavine cepiva in kako je bila ta diagnosticirana; - v primeru zatrjevanega resnega neželenega učinka po predhodnem odmerku istega cepiva navedbo, kakšen neželen učinek je utrpela oseba, navedbo časa pojava zatrjevanega neželenega učinka in navedbo vrste cepiva ter dokazilo, iz katerega je razvidna zdravstvena obravnava zatrjevanega resnega neželenega učinka; - v primeru zatrjevane bolezni ali zdravstvenega stanja, ki je nezdružljivo s cepljenjem, navedbo bolezenskih stanj, zaradi katerih se predlaga opustitev in dokazilo, ki potrjuje zatrjevano bolezen ali zdravstveno stanje, ki je nezdružljivo s cepljenjem (šesti odstavek), pri čemer se ta zdravstvena dokumentacija nanaša izključno na osebo, pri kateri naj bi se cepljenje opustilo (sedmi odstavek). Obrazec predloga za opustitev cepljenja z naborom podatkov iz tega člena določi minister (osmi odstavek), predlog pa se pošlje ministrstvu, pristojnemu za zdravje, ki ga, če predlogu ni priložena ustrezna zdravstvena dokumentacija iz šestega odstavka tega člena, zavrže (deveti odstavek).

9. Zgoraj citirani šesti, sedmi in osmi odstavek ter spremenjeni deveti odstavek 22.a člena so bili v zakon dodani z novelo ZNB-B, ki velja od 29. 10. 2020. Tu pa je tudi jedro tega upravnega spora, saj tožniki glavnino svoje tožbe osnujejo na argumentu, da je bil v njihovem primeru uporabljen napačen materialni zakon, češ da omenjena novela za njihov primer ne bi smela veljati. Vendar po presoji sodišča temu tožbenemu argumentu ni mogoče slediti.

10. Novela ZNB-B je skladno s 7. členom, kot rečeno začela veljati 29. 10. 2020, pri čemer pa je hkrati v 6. členu določila, da je predloge za opustitev cepljenja, ki so bili vloženi pred uveljavitvijo tega zakona in do uveljavitve tega zakona o njih še ni bilo pravnomočno odločeno, treba dopolniti skladno z 22.a členom zakona v predpisanem roku, sicer jih ministrstvo, pristojno za zdravje, zavrže. To določilo je bilo v novelo vneseno v zakonodajnem postopku na podlagi sprejetega amandmaja, in sicer je bil ta amandma predlagan zaradi določitve prehodnega obdobja, v katerem lahko predlagatelji že vloženih predlogov, o katerih še ni bilo pravnomočno odločeno, le-te dopolnijo z zahtevano zdravstveno dokumentacijo, kot jo določa nova ureditev.

Po presoji sodišča tu ne gre niti za vprašanje uporabe materialnega prava niti za kršitev prepovedi povratne veljave pravnih aktov, kot se to izpostavlja v tožbi. Najprej je treba upoštevati, da so določila šestega, sedmega in osmega ter spremenjenega devetega odstavka 22.a člena ZNB določila, ki so procesne narave, saj predpisujejo obvezne sestavine vloge oz. predloga za opustitev cepljenja (šesti in sedmi odstavek), obliko vloge (osmi odstavek) ter procesne posledice v primeru nepopolnosti vloge (deveti odstavek). Ne gre torej za materialnopravne določbe, kot trdijo tožniki.

11. Nadalje pa je treba upoštevati tudi, da se po 6. členu ZNB-B dopolnitev vloženih predlogov zahteva v zadevah, o katerih do uveljavitve ZNB-B še ni bilo pravnomočno odločeno. Gre torej za določilo, ki ureja vprašanje, po katerih pravilih se nadaljujejo in končajo postopki s predlogi za opustitev cepljenja, ki so bili v teku ob uveljavitvi ZNB-B, in sicer se s tem določilom določa, da se ti postopki nadaljujejo po novih, spremenjenih procesnih pravilih. V tej zvezi absolutnega pravila, da bi se postopki morali končati po procesnih pravilih, po katerih so se začeli, ni.

Določena omejitev sicer velja zaradi zahteve po prepovedi retroaktivnega poseganja v pridobljene procesne pravice, a le če bi pred uveljavitvijo novega zakona procesno upravičenje že nastalo.

Navedbe tožnikov, da njihov predlog po prejšnji ureditvi ni bil nepopoln ter bi bil obravnavan na komisiji, po presoji sodišča ne pomenijo, da je bilo s postopanjem in odločanjem po določilih ZNB-B poseženo v kakšno njihovo pridobljeno procesno pravico. Postopek pred komisijo je namreč namenjen izdelavi

, ki ga komisija poda po 22.c členu ZNB in na podlagi katerega po 22.č členu nato pristojni minister v zadevi odloči; ne odloča torej komisija, temveč je komisija po ustaljeni sodni praksi strokovni medicinski organ, ki v postopku ugotavljanja razlogov za (ne)opustitev obveznega cepljenja daje svojo strokovno oceno (mnenje), ta mnenja pa imajo zato naravo izvedenskega mnenja.

Še bolj pa je po presoji sodišča pomembno, da bi ob izhodišču, da v tej zadevi predlog za opustitev cepljenja v obravnavanem primeru ni bil podkrepljen z dokazili o o razlogih za opustitev cepljenja

, tudi po ureditvi, ki je veljala pred novelo ZNB-B, ne bi bila mogoča za tožnike ugodna rešitev njihove zahteve. V primeru negativne meritorne odločitve bi ob nespremenjenih okoliščinah ne mogli uspešno znova vložiti predloga. Stranka, ki poda nepopolno vlogo, a je ne dopolni v roku in je zato vloga s sklepom zavržena, pa ni prekludirana kar se tiče vložitve nove vloge, saj je organ ob podaji nove vloge dolžan ponovno preveriti, ali je vloga popolna, in če ni, mora stranko ponovno ustrezno pozvati na dopolnitev.

Tožbenim navedbam, da tožniki po prejšnji ureditvi tudi ne bi bili dolžni predloga podati na predpisanem obrazcu, sodišče ne sledi, saj v zadevi ni sporno, da so tožniki svoj predlog skladno s pozivom toženke na predpisanem obrazcu naknadno podali. Torej temu niso nasprotovali.

12. Tožniki v tem kontekstu zatrjujejo še, da so bili k dopolnitvi pozvani šele po skoraj treh letih od vložitve predloga, sedaj pa so zaradi pasivnosti toženke v neenakem položaju v primerjavi z vlagatelji, ki so bili v podobnih primeri deležni vsebinske obravnave. Sodišče se glede tega sicer lahko strinja z vložniki, da so bili k dopolnitvi pozvani zelo pozno, zlasti glede na to, da ZUP v tej zvezi v prvem odstavku 67. člena določa rok petih delovnih dni. Vendar pa je treba upoštevati, da gre za instrukcijski rok in se lahko k dopolnitvi pozove tudi kasneje. Če stranka ni zadovoljna s tem, da ji v roku ni izdana odločba, pa lahko vloži tožbo zaradi molka. Vendar pa iz upravnega spisa ne izhaja, da bi tožniki v zadevi po tem, ko so vložili svoj predlog, kakorkoli urgirali - tudi sami so bili torej pasivni in niso izposlovali, da bi bilo v njihovi zadevi odločeno prej.

13. Sodišče tudi ne sledi tožbenemu argumentu, da se izpodbijanega sklepa ne da preizkusiti. Iz izpodbijanega sklepa izhaja, da so bili tožniki pozvani k dopolnitvi predloga, saj bo v nasprotnem predlog zavržen, pri čemer je toženka tudi citirala pravno podlago iz ZNB in ZUP v tej zvezi (str. 2 izpodbijanega sklepa). Nadalje pa je tudi jasno navedeno, s kakšnimi navedbami so tožniki predlog dopolnili, čemur sledi presoja toženke, da niso predložili zdravstvene dokumentacije (izvida zdravnika ustrezne specialnosti, odpustnice iz bolnišnice), ki bi potrjevala navedbe o razlogih za opustitev cepljenja (str. 3 izpodbijanega sklepa). Iz tega po presoji sodišča izhaja zadostna podlaga, da je izpodbijano odločitev o zavrženju predloga tožnikov mogoče preizkusiti. V čem naj bi bila kršena pravica tožnikov do izjave, s tožbo ni konkretizirano, čeprav so bili tožniki na možnost zavrženja predloga opozorjeni že v postopku pred izdajo izpodbijanega sklepa, zato sodišče te tožbene navedbe zavrača kot pavšalne.

14. Tožniki v tožbi naštevajo še vrsto načel, ki naj bi bila kršena, a sodišče temu ne more pritrditi. Načeli zakonitosti in zaslišanja stranke nista bili kršeni, kot obrazloženo že zgoraj. Kršitev načel varstva pravic strank, materialne resnice in ekonomičnosti postopka pa tožniki s tožbo ne opredelijo podrobneje, ampak jih le navržejo, zato jim sodišče v tem delu ne sledi.

15. Vpogled v prvotno podani predlog (C1) in njegovo dopolnitev (C2) pokaže, da je bil predlog za opustitev cepljenja v obravnavanem primeru podan zaradi dveh od treh možnih razlogov za opustitev cepljenja po drugem odstavku 22.a člena ZNB, namreč zaradi bolezni, nezdružljivih s cepljenjem, in zaradi alergij na sestavine cepiva. To izhaja iz drugega odstavka predloga (C1) ter iz obrazca, priloženega dopolnjenemu predlogu (C2).

16. Navedeno pomeni, da bi tožniki skladno s šestim odstavkom 22.a člena ZNB morali predložiti tudi naslednjo zdravstveno dokumentacijo, ki bi dokazovala navedbe o zatrjevanih razlogih za opustitev cepljenja:

- glede zatrjevane alergije na sestavine cepiva: dokazilo o alergiji na sestavino cepiva, na katero je podana alergija, in kako je bila ta diagnosticirana, in

- glede zatrjevane bolezni, nezdružljive s cepljenjem: dokazilo, ki potrjuje zatrjevano bolezen, ki je nezdružljiva s cepljenjem.

17. Vendar pa tudi po presoji sodišča vpogled v listine, priložene predlogu (C1), pokaže, da tožniki niso predložili dokazil, kakršna so zahtevana po šestem odstavku 22.a člena ZNB za posamezni razlog za opustitev cepljenja. V naknadni dopolnitvi (C2) pa prav tako niso podali nobene dodatne dokumentacije.

18. Glede alergij na sestavine cepiva niti v predlogu (C1) niti v dopolnitvi (C2) ni opredeljeno, na katero sestavino katerega cepiva je otrok alergičen, niti ni predložene zdravstvene dokumentacije - dokazila o alergiji na takšno sestavino in kako je bila ta alergija diagnosticirana. V dopolnitvi (C2), na str. 2 obrazca je celo izrecno zapisano pod rubriko "Alergija na sestavine cepiva", da še nihče ni preverjal ali jih napotil na alergološka testiranja.

Iz dokumentacije, priložene predlogu (C1), izhaja takorekoč nasprotno od tega: iz kopije zapisov o sistematičnih pregledih dojenčka pod rubriko "Alergijske bolezni" ne izhajajo nobeni zaznamki, prav tako iz izvida dr. D. D. z dne 20. 2. 2019 izhaja, da v družini zanikajo med drugim tudi alergije, kot diagnoza pa je naveden le

alergije na beljakovine kravjega mleka, o dejansko diagnosticiranih alergijah na sestavine cepiv pa ni zapisanega ničesar. Glede tega razloga za opustitev cepljenja predlog tožnikov torej ni popoln.

19. Glede bolezni, nezdružljive s cepljenjem, pa tožniki v svoji dopolnitvi (C2) na str. 2 obrazca navajajo, da ima njihov otrok "pridobljeno okvaro imunosti", v dopolnitvi predloga pa da je obrazložitev glede druge bolezni, nezdružljive s cepljenjem (v tej pisni dopolnitvi je nato le splošno zapisano, da ima otrok še nove zdravstvene težave oziroma da so se obstoječe še poslabšale). Iz zdravstvene dokumentacije, ki je bila priložena prvotnemu predlogu (C1), pa tudi po presoji sodišča ne izhajajo podatki o bolezni, ki bi bila nezdružljiva s cepljenjem, oz. o okvari imunosti. Iz teh dokumentov namreč izhaja le: iz odpustnice iz porodnišnice z dne 19. 12. 2018 podatki o otroku, postopki med bivanjem v porodnišnici ter navodila ob odpustu (kjer ni zapisanega ničesar o boleznih ali neustrezni imunosti); iz kopije kartona o sistematičnih pregledih dojenčka ne izhaja noben zapis o kakšnih patoloških ugotovitvah; iz izvida dr. D. D. z dne 20. 2. 2019 izhaja anamneza o polivanju po dojenju in izgubi telesne teže ter diagnoza gastroezofagealne refluksne bolezni (o boleznih, nezdružljivih s cepljenjem, pa ni zapisov); iz kopije kartoteke varovanca izhajata le dve diagnozi vnetja ušes (oktobra in novembra 2019), o boleznih, nezdružljivih s cepljenjem, pa ni zapisov, predhodno je bil opravljen le rutinski sistematski pregled pri devetih mesecih (z zabeležko, da otrok ne bo cepljen po odločitvi staršev); iz kopije zdravstvenega kartona pa prav tako ni razvidnih zabeležk o boleznih, nezdružljivih s cepljenjem (je pa tam vsebovanih več zapisov o tem, da starša otroka ne bi oz. ne bosta cepila ter da cepljenje odklanjata). Tudi glede tega razloga za opustitev cepljenja predlog torej ni popoln.

20. Tako toženka utemeljeno izpostavlja, da tožniki niso predložili ustrezne zdravstvene dokumentacije, iz katere bi izhajali zatrjevani razlogi za opustitev cepljenja. Ne zadostuje namreč predložitev katerekoli oz. kakršnekoli zdravstvene dokumentacije. Tožbo je torej treba na podlagi prvega odstavka 63. člena ZUS-1 zavrniti, saj je izpodbijani sklep pravilen in zakonit.

21. Odločitev o stroških temelji na četrtem odstavku 25. člena ZUS-1, po katerem v primeru, če sodišče tožbo zavrne, vsaka stranka trpi svoje stroške postopka.

Obrazložitev k sprejetemu amandmaju k novemu 7.a členu Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o nalezljivih boleznih, EPA 1202-VIII.

Tako za sodne postopek Ustavno sodišče Republike Slovenije v sklepu U-I-21/02, tč. 4. Enako po presoji tega sodišča mora veljati tudi za upravne postopke.

Ustavno sodišče Republike Slovenije v odločbi U-I-98/07-27, tč. 22 za postopke glede upravnih sporov. Enako po presoji tega sodišča mora veljati tudi za upravne postopke.

Prim. denimo sodbo tega sodišča U 2213/2008.

Tina Sever, komentar k 67. členu, Komentar Zakona o splošnem upravnem postopku (ZUP), 1. knjiga, ULRS, Ljubljana, 2020, str. 459.

Nerazumljivo pri tem zapisu je sicer, da v obrazcu piše, da sta predlagatelja prepričana, da je njun

alergičen tudi na sestavine cepiv, ko pa gre vendar za njuno

Zakon o nalezljivih boleznih (1995) - ZNB  - člen 22a

Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o nalezljivih boleznih (2020) - ZNB-B  - člen 6, 7

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.