UPRS Sodba I U 1585/2023-24
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2025-12-03

soglasje za postavitev objekta za oglaševanje - oglaševanje na območju državnih cest - molk organa - molk organa prve in druge stopnje - tožba zaradi molka organa - procesne predpostavke za tožbo zaradi molka organa - upravičeni razlogi za molk organa

Tožba zaradi molka drugostopenjskega organa je utemeljena. Za odločitev sodišča niti ni pomembno, ali je vloga za izdajo soglasja (o kateri odloča prvostopenjski organ) popolna ali ne. Glede na obseg sodne presoje je pomembno zgolj to, da je bila pritožba zaradi molka prvostopenjskega organa vložena, da o pritožbi, za katero toženka ne trdi, da bi bila pomanjkljiva, ni bilo odločeno in da toženka ni navedla nobenega razloga, zakaj v več letih o njej ni odločila.

I. Tožbi se ugodi in se toženi stranki naloži, da v roku 30 dni od vročitve te sodbe izda upravni akt o pritožbi tožeče stranke v zvezi z vlogo za izdajo soglasja za postavitev objektov za oglaševanje v varovalnem pasu ceste.

II. Tožena stranka je dolžna tožeči stranki povrniti stroške postopka v višini 469,70 EUR v roku 15 dni od vročitve te sodbe, od poteka tega roka dalje z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

1. Tožnik vlaga tožbo zaradi molka organa na podlagi 28. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1). V njej navaja, da je 2. 8. 2012 vložil vlogo za izdajo soglasja za postavitev objektov za oglaševanje v varovalnem pasu državne ceste. Organ prve stopnje predlaganega soglasja vse do vložitve tožbe ni izdal, zato je treba skladno s četrtim odstavkom 222. člena Zakona o splošnem upravnem postopku (v nadaljevanju ZUP) šteti, da je bila vloga zavrnjena. S tem je tožnik pridobil pravico do pritožbe, ki jo je tudi vložil in odločitev o kateri bi morala biti izdana v dveh mesecih od dneva, ko je drugostopenjski organ (župan toženke) prejel popolno pritožbo. Tožnik ni bil obveščen, da bi bila njegova pritožba nepopolna, zato je rok dveh mesecev začel teči z vložitvijo pritožbe, tj. 22. 3. 2016 in je potekel 22. 5. 2016. Organ druge stopnje kljub poteku več kot sedmih let od vložitve pritožbe o njej še ni odločil. Tega tudi ni storil po prejemu zahteve za izdajo odločbe (zahteva prejeta 28. 9. 2023). Sodišču zato predlaga, naj toženki naloži, da v roku 30 dni od prejema sodbe odloči o njegovi pritožbi z dne 22. 3. 2016.

2. Toženka v odgovoru na tožbo pojasnjuje, da je v septembru 2023 pričela z obravnavo predmetne vloge za izdajo soglasja. Zaradi poteka časa in preveritve, ali se nepremičnine, ki so predmet zahtevanega soglasja, nahajajo v varovalnem pasu občinske ceste, je skladno z določili ZUP tožnika po pooblaščencu povabila na ustno obravnavo. Tožnik je podal prošnjo za preklic in preložitev obravnave. Glede na navedeno toženka o predmetni vlogi še ni odločila z izdajo upravne odločbe. Sodišču predlaga, naj tožbo kot neutemeljeno zavrne.

3. Sodišče je junija 2025 toženko pozvalo, da sporoči, ali je v zadevi že odločila (39. člen ZUS-1). Na poziv sodišča je odgovorila, da s tožbo zahtevani upravni akt še ni bil izdan, in sicer iz razloga, ker tožnica upravnemu organu še ni posredovala dopolnitve dokumentacije, ki je potrebna za presojo dopustnosti postavitve objektov za oglaševanje v varovalnem pasu ceste.

4. Navedeno vlogo toženke je sodišče zaradi razjasnitve pravno-relevantnih okoliščin v zvezi s postopanjem organa prve stopnje vročilo tožniku. Ta je po pozivu sodišča odgovoril, da je bila njegova vloga iz leta 2012 popolna. Zahteve za dopolnjevanje vloge so posledica dejstva, da organ o njej odloča že 12 let. Pri tem dejansko ne gre za dopolnitev nepopolne vloge, temveč za njeno "posodobitev", upoštevajoč trenutno dejansko stanje. Priložil je zapisnik ustne obravnave z dne 28. 8. 2024, elektronsko sporočilo z dne 15. 7. 2025 in vabilo na obravnavo dne 16. 7. 2025. Pri tem stališču je tožnik vztrajal tudi na glavni obravnavi in izpostavil, da je tudi njegova pritožba popolna in bi zato župan toženke moral o njej odločiti.

5. Sodišče je na glavni obravnavi vpogledalo v listine sodnega spisa, in sicer: pritožbo z dne 22. 3. 2016 (A2), zahtevo za izdajo odločbe z dne 26. 9. 2023 (A3), potrdilo o oddaji pošiljke na pošto z istega dne (A4), vloga za izdajo soglasja z dne 2. 8. 2012 (A5), zapisnik o ustni obravnavi z dne 28. 8. 2024 (A6), elektronsko sporočilo pooblaščenca tožeče stranke (A7) in vabilo tožeči stranki z dne 24. 6. 2025 (A8). Vpogledalo je tudi v listine upravnega spisa, v katerem se že nahajajo listine, navedene pod A2, A3 in A5.

7. Če zakon ne določa drugače, je upravni spor dopusten tudi, če upravni akt tožniku ni bil izdan ali mu ni bil vročen v predpisanem roku (tretji odstavek 5. člena Zakona o upravnem sporu, v nadaljevanju ZUS-1). Po 28. členu ZUS-1 je v primeru dvostopenjskega upravnega odločanja tožba zaradi molka organa dopustna, če organ druge stopnje v dveh mesecih ali pa v krajšem, s posebnim predpisom določenem roku ne izda odločbe o strankini pritožbi zoper odločbo prve stopnje in če je tudi na novo zahtevo ne izda v nadaljnjih sedmih dneh. V tem primer sme stranka sprožiti upravni spor, kot če bi bila njena pritožba zavrnjena (drugi odstavek 28. člena ZUS-1). Če organ prve stopnje, zoper katerega odločbo je dopustna pritožba, ne izda odločbe o zahtevi v dveh mesecih ali pa v krajšem, s posebnim predpisom določenem roku, ima stranka pravico obrniti se s svojo zahtevo na organ druge stopnje, ki je v tem primeru pristojen za odločanje. Zoper odločbo organa druge stopnje sme stranka sprožiti upravni spor; če so izpolnjeni pogoji iz drugega odstavka tega člena, pa sme sprožiti upravni spor tudi, kadar ta organ ne izda odločbe (četrti odstavek 28. člena ZUS‑1).

8. Tožnik je leta 2012 vložil vlogo za izdajo soglasja za postavitev objektov za oglaševanje v dvostopenjskem upravnem postopku. Zaradi molka organa prve stopnje je 22. 3. 2016 vložil pritožbo, kot da bi bila njegova vloga zavrnjena (glej četrti odstavek 28. člena ZUS-1). Ne o vlogi za izdajo soglasja ne o tožnikovi pritožbi do dneva izdaje te sodbe ni bilo odločeno, o čemer med strankama ni spora. Podana je torej procesna situacija, ki jo ZUS-1 ureja v drugi povedi četrtega odstavka 28. člena ZUS-1 v povezavi z drugim odstavkom istega člena ZUS-1. Glede na tožbeni predlog, v mejah katerega odloča sodišče (prvi odstavek 40. člena ZUS‑1), tožnik s predmetno tožbo uveljavlja (zgolj) molk organa druge stopnje in sodišču predlaga, naj drugostopenjskemu organu (tj. županu toženke) naloži izdajo odločbe o njegovi pritožbi.

9. Sodišče glede na zgoraj povzeto procesno dejansko stanje ugotavlja, da so v konkretnem primeru za tožbo zaradi molka organa izpolnjene vse procesne predpostavke iz 28. člena ZUS-1. Pritožba je bila namreč vložena 22. 3. 2016, do danes o njej ni bilo odločeno in je torej dvomesečni rok že potekel, tožnik pa je po izteku tega roka in pred vložitvijo tožbe pri drugostopenjskem organu podal novo zahtevo (zahtevo je toženka prejela 28. 9. 2023), naj odloči o njegovi pritožbi.

10. Zaradi dolgotrajnosti odločanja je sodišče razpisalo glavno obravnavo, da bi lahko presodilo utemeljenost oziroma upravičenost tožbe zaradi molka organa (druge stopnje). Presoditi namreč mora, ali je kršitev obveznosti pritožbenega organa, da izda in vroči upravni akt v predpisanem roku, upravičena. Če namreč sodišče ugotovi, da je molk organa upravičen, torej da organ iz opravičljivih razlogov upravnega akta ni izdal v predpisanem roku, tožbo zavrne. Če pa molk organa ni upravičen, sodišče s sodbo tožbi ugodi in pristojnemu organu praviloma naloži, naj izda upravni akt, torej odloči o stvari (pritožbi) v določenem roku, oziroma naloži, kakšno odločbo naj izda oziroma vroči stranki.

11. Tako namreč določa 69. člen ZUS-1. Po prvem odstavku navedene zakonske določbe sodišče v primeru, če je tožba vložena zaradi molka, sodišče pa spozna, da je upravičena, s sodbo tožbi ugodi in pod pogoji iz prvega oziroma petega odstavka 65. člena ZUS-1 samo odloči o stvari ali pa naloži pristojnemu organu, kakšen upravni akt naj izda, oziroma če odločba ni bila vročena, naloži vročitev odločbe.

12. Glede razloga za zamudo sodišče ugotavlja, da je toženka po pozivu sodišča (45. člen ZUS-1) pojasnila, da je za september 2023 razpisala ustno obravnavo, ki je bila zaradi odsotnosti oziroma zasedenosti tožnikovega pooblaščenca preklicana in da tožnik ni predložil vse dokumentacije. Ustna obravnava pred organom prve stopnje je bila opravljena 28. 8. 2024 (zapisnik pod A6), 16. 7. 2025 pa je pri prvostopenjskem organu potekal še sestanek zaradi razjasnitve okoliščin, pomembnih za odločanje o zahtevanem soglasju. Toženka je tudi na glavni obravnavi vztrajala pri stališču, da je vloga za izdajo soglasja nepopolna in da posledično obstoji utemeljen razlog, zakaj o njej še ni odločeno.

13. Po presoji sodišča je tožba zaradi molka drugostopenjskega organa utemeljena. Kot že pojasnjeno, za odločitev sodišča niti ni pomembno, ali je vloga za izdajo soglasja (o kateri odloča prvostopenjski organ) popolna ali ne. Glede na obseg sodne presoje je pomembno zgolj to, da je bila pritožba zaradi molka prvostopenjskega organa vložena, da o pritožbi, za katero toženka ne trdi, da bi bila pomanjkljiva, ni bilo odločeno in da toženka ni navedla nobenega razloga, zakaj v več letih o njej ni odločila.

14. Sodišče je zato po ugotovitvi, da je tožba zaradi molka utemeljena, v skladu s prej navedenim prvim odstavkom 69. člena ZUS-1 tožbi ugodilo in toženki naložilo, da mora v roku 30 dni od vročitve te sodbe izdati upravni akt, s katerim bo odločila o tožnikovi pritožbi, vloženi 22. 3. 2016. Navedeni rok, ki ga je predlagal tožnik, je tudi po presoji sodišča glede na naravo stvari primeren za odločitev, ki jo mora prejeti toženka.

15. Glede na to, da je sodišče tožbi ugodilo in naložilo toženki izdajo upravnega akta, je tožnik v skladu s tretjim odstavkom 25. člena ZUS-1 upravičen do povračila stroškov sodnega postopka v pavšalnem znesku po Pravilniku o povrnitvi stroškov tožniku v upravnem sporu. Tožnik je sicer priglasil višje stroške, vendar zanje ni pravne podlage, zato mu je sodišče skladno z navedenim pravilnikom priznalo stroške v znesku 385,00 EUR, povečano za DDV, skupaj 469,70 EUR, saj je bilo v zadevi odločeno po opravljeni glavni obravnavi, tožnika pa zastopa odvetniška družba, ki je zavezanka za DDV. Dosojene stroške je toženka dolžna povrniti tožniku v roku 15 dni od vročitve te sodbe, z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od poteka paricijskega roka do plačila.

16. Plačana sodna taksa za postopek bo tožniku vrnjena po uradni dolžnosti (opomba 6.1/c Taksne tarife Zakona o sodnih taksah, ZST-1).

Zakon o upravnem sporu (2006) - ZUS-1  - člen 28, 28/2, 28/4, 69, 69-1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.