UPRS Sklep II U 168/2024-12
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2024-07-15

upravni spor - tožba v upravnem sporu - po vložitvi tožbe izdana odločba - ustavitev postopka - stroški postopka - uporaba Pravilnika o povrnitvi stroškov tožniku v upravnem sporu

Ker je tožena stranka izdala novo odločbo šele po tem, ko je tožnik vložil tožbo v tem upravnem sporu in po tem, ko jo je sodišče pozvalo k dostavi spisa zadeve ter k morebitnemu odgovoru na tožbo, sodišče ocenjuje, da je bila tožba v predmetni zadevi potrebna.

V obravnavanem primeru ne gre za situacijo iz petega odstavka 25. člena ZUS-1, saj z novoizdanim upravnim aktom ni bilo dokončno odločeno o pravici, obveznosti ali pravni koristi. Sodišče je zato o stroških postopka odločilo na podlagi tretjega odstavka 25. člena ZUS-1 in odmerilo stroške skladno s Pravilnikom o povrnitvi stroškov tožniku v upravnem sporu.

II. Tožena stranka je dolžna tožeči stranki povrniti stroške postopka v višini 347,70 EUR v roku 15 dni od vročitve tega sklepa, od poteka tega roka dalje do plačila z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

1. Tožnik je 20. 5. 2024 vložil tožbo zoper sklep Eko sklada, Slovenskega okoljskega sklada, št. 36003-218/2022-5 z dne 29. 3. 2024, s katerim je bila zavržena njegova vloga za pridobitev nepovratne finančne spodbude za novo naložbo v ukrep A - gradnja ali nakup skoraj ničenergijske nove eno- ali dvostanovanjske stavbe z dne 1. 4. 2022.

2. Tožena stranka je 1. 7. 2024 posredovala obvestilo sodišču, v katerem je sodišču predlagala, naj najprej preveri pravočasnost tožbe. Obenem je sodišču sporočila, da je 11. 6. 2024, na podlagi prvega odstavka 273. člena Zakona o splošnem upravnem postopku (v nadaljevanju: ZUP), izdala sklep št. 36003-218/2022-10, s katerim je izpodbijani sklep v tem upravnem sporu, zaradi zmotne ugotovitve dejanskega stanja, odpravila in zadevo vrnila v stanje pred izdajo izpodbijanega sklepa. Sodišču zato predlaga, da postopa skladno z drugim odstavkom 39. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju: ZUS-1) in v primeru, če bo tožnik izjavil, da pri tožbi ne vztraja, postopek s sklepom ustavi. V primeru, da bi tožnik izjavil, da pri tožbi vztraja, pa tožbo, na podlagi 36. člena ZUS-1, zavrže, saj tožnik za vztrajanje pri tožbi več ne izkazuje pravnega interesa.

3. Sodišče uvodoma pojasnjuje, da je tožba pravočasna. Iz vročilnice, ki se nahaja v upravnem spisu, je namreč razvidno, da je bila vročitev izpodbijanega sklepa opravljena z vložitvijo v tožnikov hišni predalčnik in se, skladno s četrtim odstavkom 87. člena ZUP, šteje za opravljeno z dnem 20. 4. 2024 , 30-dnevni rok za vložitev tožbe pa se je iztekel 20. 5. 2024. Kot je razvidno iz žiga pošte na kuverti, v kateri je tožnik sodišču posredoval tožbo, je bila le-ta oddana priporočeno na pošto

zadnji dan roka za vložitev tožbe, in sicer 20. 5. 2024 ob 15.33 uri. Glede na navedeno, je bila vložitev tožbe opravljena znotraj zakonskega 30-dnevnega roka, in je torej pravočasna.

4. Če organ med sodnim postopkom izda drug upravni akt, s katerim spremeni ali odpravi izpodbijani upravni akt ali če v primeru molka pozneje izda upravni akt, mora to sporočiti sodišču, pri katerem je sprožen upravni spor (prvi odstavek 39. člena ZUS-1). V tem primeru sodišče od tožnika zahteva, da sporoči, ali vztraja pri tožbi in v kakšnem delu vztraja pri tožbi oziroma ali jo razširja tudi na spremenjeni oziroma novi akt (drugi odstavek 39. člena ZUS-1). Če tožnik izjavi, da vztraja pri tožbi, sodišče postopek nadaljuje, sicer se postopek s sklepom ustavi (tretji odstavek 39. člena ZUS-1).

5. Sodišče je tožnika, skladno z drugim odstavkom 39. člena ZUS-1, pozvalo, naj sodišču sporoči, ali vztraja in v kakšnem delu vztraja pri tožbi oziroma ali jo razširja tudi na novi upravni akt.

6. Ker je tožnik v dopisu, ki ga je sodišče skupaj s stroškovnikom prejelo 11. 7. 2024, sporočil, da ne vztraja pri tožbi, je sodišče postopek upravnega spora, na podlagi tretjega odstavka 39. člena ZUS-1, ustavilo.

7. Sodišče ugotavlja, da v obravnavanem primeru ne gre za situacijo iz petega odstavka 25. člena ZUS-1, saj z novoizdanim upravnim aktom ni bilo dokončno odločeno o pravici, obveznosti ali pravni koristi

. S sklepom Eko sklada, Slovenskega javnega sklada, št. 36003-218/2022-10 z dne 11. 6. 2024, je bil namreč odpravljen zgolj sklep o zavrženju vloge, ki jo je tožnik vložil na Eko sklad. O tožnikovi vlogi torej še ni bilo vsebinsko odločeno in se bo zato upravni postopek nadaljeval.

8. Ker pa je tožena stranka izdala novo odločbo šele po tem, ko je tožnik vložil tožbo v tem upravnem sporu in po tem, ko jo je sodišče pozvalo k dostavi spisa zadeve ter k morebitnemu odgovoru na tožbo, sodišče ocenjuje, da je bila tožba v predmetni zadevi potrebna.

9. Sodišče je zato o stroških postopka odločilo na podlagi tretjega odstavka 25. člena ZUS-1 in je po drugem odstavku 3. člena Pravilnika o povrnitvi stroškov tožniku v upravnem sporu (v nadaljevanju Pravilnik) odmerilo stroške postopka v znesku 285,00 EUR, kar skupaj z 22% DDV (tožnikov pooblaščenec je namreč zavezanec za DDV) znaša 347,70 EUR. Tožena stranka je dolžna tožniku povrniti stroške v roku 15 dni od vročitve tega sklepa (drugi odstavek 313. člena Zakona o pravdnem postopku - ZPP v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1).

10. Obresti od zneska stroškov postopka je sodišče tožniku prisodilo od dneva zamude, tožena stranka pa bo prišla v zamudo, če stroškov ne bo poravnala v paricijskem roku (prvi odstavek 299. člena Obligacijskega zakonika - OZ v zvezi s 378. členom OZ - enako tudi načelno pravno mnenje Vrhovnega sodišča Republike Slovenije z dne 13. 12. 2006).

11. Sodna taksa bo tožniku vrnjena po uradni dolžnosti.

Skladno z drugim odstavkom 112. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP), ki se v postopku upravnega spora uporablja na podlagi prvega odstavka 22. člena ZUS-1, se v primeru, če se pošlje vloge po pošti priporočeno, šteje dan oddaje na pošto za dan izročitve sodišču, na katero je naslovljena.

prim. Komentar Zakona o upravnem sporu, GV Založba, Ljubljana, 2019, str. 262.

Zakon o upravnem sporu (2006) - ZUS-1  - člen 25, 25/3, 25/5, 39, 39/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.