UPRS Sklep IV U 67/2023-5
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2023-09-25

davčna izvršba - nepopolna in nerazumljiva tožba - pooblaščenec za sprejem pisanj - tožba v upravnem sporu - zavrženje tožbe

Odločba organa druge stopnje ne more biti predmet izpodbijanja v upravnem sporu.

Tožnik, ki je v tujini, pa nima pooblaščenca v Republiki Sloveniji, mora ob vložitvi tožbe imenovati pooblaščenca za sprejemanje pisanj v Republiki Sloveniji.

1. Naslovno sodišče je 6. 6. 2023 prejelo tožbo tožnika v upravnem sporu zoper odločbo Ministrstva za finance DT-498-2-79/2022-2 z dne 25. 4. 2023 (v nadaljevanju drugostopenjska odločba). Tožnik v vlogi navaja, da se ne počuti krivega za terjano obveznost in prosi sodišče, da to upošteva.

2. V okviru predhodnega preizkusa tožbe je sodišče ugotovilo, da je tožba nepopolna oz. nerazumljiva. V tožbi je bila navedena in priložena zgolj drugostopenjska odločba, ne pa tudi sklep o davčni izvršbi na dolžnikova denarna sredstva Finančne uprave Republike Slovenije št. DT 4933-8829/2018-4 z dne 21. 4. 2022, podatke katerega je sodišče sicer razbralo iz uvoda drugostopenjske odločbe. Nadalje je sodišče ugotovilo še, da je tožnik tuj državljan.

3. Skladno z 31. členom Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) sodišče v primeru, da je tožba nepopolna ali nerazumljiva, od tožnika zahteva, naj v določenem roku odpravi pomanjkljivosti in ga obenem pouči, kaj in kako naj popravi ter ga opozori na posledice, če tega ne stori. Na podlagi prvega odstavka 22. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) se v upravnem sporu uporabljajo določbe Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP), kolikor ZUS-1 ne določa drugače.

4. Sodišče je zato 13. 6. 2023 tožnika pozvalo, da v roku 15 dni od prejema tega poziva odpravi pomanjkljivosti tožbe, in sicer da pravilno navede, kateri akt s tožbo izpodbija, ga sodišču predloži (v izvirniku, prepisu ali kopiji) in da lahko izpodbija samo prvostopenjski akt, predlaga v kako in v čem naj se izpodbijani akt odpravi ali ugotovi njegova nezakonitost in opozorilo, da mora imenovati pooblaščenca za sprejemanje pisanj v Republiki Sloveniji, saj tožbo vlaga kot tuj državljan. Opozorilo ga je še na posledico zavrženja tožbe, če v danem roku pomanjkljivosti ne bodo odpravljene in zaradi tega zadeve ne bo mogoče obravnavati, izpodbijani upravni akt pa ni ničen (drugi odstavek 31. člena ZUS-1 v zvezi s prvim odstavkom 146. člena ZPP). Tožniku je bil navedeni poziv na odpravo pomanjkljivosti vročen 22. 6. 2023.

5. Sodišče je 3. 7. 2023 po elektronski pošti prejelo vlogo tožnika, ki pa ni bila lastnoročno podpisana. V njej navaja, da se ga naj oprosti, česar ga obtožuje Ministrstvo za finance, prosi naj se ga pokliče na glavno obravnavo, da bo to pojasnil. Sodišče nadalje ugotavlja, da tožnik prvostopenjske odločbe ni predložil, prav tako ni navedel številke prvostopenjske odločbe, nenazadnje pa vse do izdaje tega sklepa ni imenoval pooblaščenca za sprejemanje pisanj v Republiki Sloveniji.

6. Sodišče je tožbo zavrglo iz naslednjih razlogov:

7. Za obravnavo tožbe v upravnem sporu je skladno s prvim odstavkom 30. člena ZUS-1 v tožbi treba navesti upravni akt, ki se s tožbo izpodbija, in ga tožbi tudi priložiti ter tožbeni predlog, kako in v čem naj se izpodbijani akt odpravi ali ugotovi njegova nezakonitost. Sodišče ugotavlja, da stranka tudi po dodatnem pozivu ni predložila in pravilno navedla izpodbijanega akta.

8. Odločba organa druge stopnje po stališču ustaljene sodne prakse ne more biti predmet izpodbijanja v upravnem sporu (enako tudi Vrhovno sodišče RS v sklepu I Up 661/2011 z dne 29. 2. 2012 in Upravno sodišče RS v sklepu I U 839/2015 z dne 29. 9. 2015), zaradi česar je ostala tožnikova tožba nepopolna.

9. Sodišče nadalje še ugotavlja, da je tožnik tuj državljan Bosne in Hercegovine, iz države, ki ni članica EU, pri čemer mu je bilo pisanje vročeno neposredno po pošti, brez prevoda, tožnik pa je pošiljko tudi sprejel. Po določbah prvega odstavka 146. člena ZPP mora tožnik stranka, ki je v tujini, pa nima pooblaščenca v Republiki Sloveniji, ob vložitvi tožbe imenovati pooblaščenca za sprejemanje pisanj v Republiki Sloveniji. Če tožnik ali njen zakoniti zastopnik v določenem roku ne imenuje pooblaščenca za sprejemanje pisanj, sodišče tožbo zavrže. Sklep o zavrženju tožbe se vroči tožniku.

10. Ker tožnk tudi v dodatnem roku, ki ga je sodišče določilo v pozivu z dne 13. 6. 2023, ni imenovala pooblaščenca za sprejemanje pisanj v Republiki Sloveniji, je na podlagi drugega odstavka 31. člena ZUS-1 in prvega odstavka 146. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1, tožbo zavrglo.

Zakon o upravnem sporu (2006) - ZUS-1  - člen 31, 31/1, 31/2

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 146, 146/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.