UPRS Sodba II U 363/2023-6
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2024-04-10

brezplačna pravna pomoč - vračilo prejete brezplačne pravne pomoči - obveznost vračila - uspeh stranke v postopku - povrnitev pravdnih stroškov - delitev stroškov - plačilo stroškov iz proračuna - stroški izvedenca

Tožena stranka pri odločanju o vračilu stroškov ni upoštevala niti ni navedla razlogov, zakaj naj bi tožeča stranka kljub popravnemu sklepu morala povrniti še stroške sodnega izvedenca, kolikor je na transakcijski račun tožene stranke nakazala nasprotna stranka v pravdnem postopku. Predlagateljici dokaza z izvedencem medicinske stroke sta bili namreč obe pravdni stranki, zato sta bili obe stranki tudi dolžni trpeti stroške izvedbe tega dokaza.

Z vidika naložitve obveznosti vračila stroškov brezplačne pravne pomoči tožeči stranki ne more biti relevantno, na katerega od podračunov sodišča (predujmi ali brezplačna pravna pomoč) so bila navedena sredstva nakazana, saj gre v vsakem primeru za proračunska sredstva. Ker se v nobenem primeru od upravičenca do brezplačne pravne pomoči ne sme terjati več, kot je v postopku dejansko dobil (tretji odstavek 48. člena ZBPP), je tožena stranka napačno določila višino stroškov, ki jih je dolžna povrniti tožeča stranka.

I. Tožbi se ugodi. Izpodbijani sklep Organa za brezplačno pravno pomoč Okrožnega sodišča v Mariboru Bpp 809/2019 z dne 22. 11. 2023 se odpravi in se zadeva vrne istemu organu v ponovni postopek.

II. Tožena stranka je dolžna tožeči stranki povrniti stroške tega postopka v znesku 285,00 EUR, od tega mora plačati znesek 125,86 EUR v dobro proračuna Republike Slovenije (RS) na transakcijski račun Upravnega sodišča RS št. SI56 01100-6370461162, znesek 159,14 EUR pa mora povrniti tožeči stranki, vse v roku 15 dni od vročitve te sodbe, od poteka tega roka dalje do plačila z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

1. Organ za brezplačno pravno pomoč Okrožnega sodišča v Mariboru je s sklepom Bpp 809/2019 z dne 22. 11. 2023 sklenil, da je tožeča stranka dolžna povrniti Republiki Sloveniji 765,00 EUR, izplačanih iz naslova brezplačne pravne pomoči (I. točka izreka sklepa). Navedeni znesek je tožeča stranka dolžna vrniti v roku 30 dni od prejema tega sklepa, do takrat brezobrestno, v primeru zamude pa z zakonskimi zamudnimi obrestmi od prvega dne zamude dalje do plačila, in sicer na račun sodišča, naveden v sklepu (II. točka izreka sklepa).

2. Iz obrazložitve izpodbijanega sklepa izhaja, da je bila tožeča stranka, na podlagi odločbe Okrožnega sodišča v Mariboru Bpp 809/2019 z dne 13. 6. 2019, upravičena do brezplačne pravne pomoči v obliki oprostitve plačila stroškov sodnega izvedenca medicinske stroke, specialista travmatologa, v zadevi Okrožnega sodišča v Mariboru III P 729/2018 v postopku pred sodiščem prve stopnje. Za izvedeno brezplačno pravno pomoč je bila sodnemu izvedencu A. A. s sklepom Bpp 809/2019 z dne 3. 2. 2020 odmerjena in plačana nagrada v višini 459,00 EUR, s sklepom Bpp 809/2019 z dne 24. 8. 2020 pa še nagrada v višini 306,00 EUR.

3. Tožena stranka je ugotovila, da je bila 12. 5. 2022 izdana sodba Okrožnega sodišča v Mariboru III P 729/2018 z dne 12. 5. 2022, ki je v zvezi s sodbo Višjega sodišča v Mariboru I Cp 632/2022 postala pravnomočna 4. 10. 2022 in izvršljiva 22. 11. 2022, s katero je bilo med drugim odločeno, da je B., d.d. (tožena stranka v pravdnem postopku) dolžna plačati tožeči stranki 24.186,49 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 15. 1. 2018 do plačila. B., d.d. je po pozivu izkazala plačilo tožeči stranki 6. 7. 2022 v višini 23.352,91 EUR, 7. 11. 2022 v višini 8.193,02 EUR in 7. 3. 2023 1.424,57 EUR. Tožena stranka je nato, v skladu z 48. členom Zakona o brezplačni pravni pomoči (v nadaljevanju: ZBPP), tožeči stranki naložila povračilo stroškov, ki so bili odmerjeni in izplačani iz naslova brezplačne pravne pomoči sodnemu izvedencu A. A., in sicer na podlagi sklepa Bpp 809/2019 z dne 3. 2. 2020, v višini 459,00 EUR in na podlagi sklepa Bpp 809/2019 z dne 24. 8. 2020, še v višini 306,00 EUR.

4. Tožeča stranka je vložila tožbo iz razloga nepopolne ter napačne ugotovitve dejanskega stanja. Navaja, da se izrek izpodbijanega sklepa opira na sklep Okrožnega sodišča v Mariboru III P 729/2018 z dne 27. 12. 2019, ki pa je bil s sklepom istega sodišča v istem sporu z dne 5. 2. 2020 popravljen. Iz II. točke izreka sklepa Okrožnega sodišča v Mariboru III P 729/2018 z dne 5. 2. 2020 izhaja, da se polovica odmerjene nagrade (v celotni višini 459,00 EUR) izvedencu poravna iz založenega predujma tožene stranke v pravdnem postopku, t. j. B., d.d., medtem ko se po točki 6 druga polovica odmerjene nagrade poravna iz proračunskih sredstev, ker je bila tožeča stranka v sodnem postopku oproščena plačila stroškov izvedenca medicinske stroke. Takšna odločitev je bila upoštevana tudi ob odločanju o stroških postopka v sklepu Okrožnega sodišča v Maribor III P 18/2022 z dne 17. 3. 2023, ko so bili B., d.d. priznani stroški plačila izvedencu v znesku 229,50 EUR (16. točka obrazložitve), prav tako pa v enakem znesku tudi tožeči stranki (13. točka obrazložitve). Tožena stranka je torej tožeči stranki z izpodbijanim sklepom v plačilo naložila 229,50 EUR preveč.

5. V posledici navedenega tožeča stranka predlaga, da sodišče izpodbijani sklep v I. točki izreka odpravi za 229,50 EUR in odloči, da je tožeča stranka dolžna povrniti Republiki Sloveniji 535,50 EUR oziroma podrejeno, da zadevo vrne toženi stranki v ponovno odločanje. Predlaga tudi povrnitev stroškov postopka skupaj s pripadajočimi zakonskimi zamudnimi obrestmi.

6. Tožena stranka je sodišču posredovala upravni spis Bpp 809/2019, odgovora na tožbo pa ni podala.

8. Predmet sodne presoje v obravnavani zadevi je sklep, s katerim je tožena stranka tožeči stranki naložila povrnitev stroškov, izplačanih iz naslova brezplačne pravne pomoči, v višini 765,00 EUR, saj je tožeča stranka v postopku pred Okrožnim sodiščem v Mariboru III P 729/2018, za katerega ji je bila dodeljena brezplačna pravna pomoč v obliki oprostitve plačila stroškov sodnega izvedenca, pridobila premoženje oziroma dohodke. Tožena stranka je svojo odločitev oprla na prvi odstavek 48. člena ZBPP, skladno s katerim je upravičenec do brezplačne pravne pomoči v primeru, če je delno ali v celoti uspel v postopku in je na podlagi pravnomočne odločbe sodišča pridobil premoženje oziroma dohodke, dolžan povrniti Republiki Sloveniji razliko med stroški, ki so bili dejansko plačani iz naslova brezplačne pravne pomoči, in zneskom, ki ga je povrnila nasprotna stranka iz naslova stroškov postopka, oziroma tistim zneskom, ki ga je Republika Slovenija izterjala od nasprotne stranke v skladu s 46. členom tega zakona.

9. Tožeča stranka je v tožbi uveljavljala, da bi morala tožena stranka pri odločanju o vračilu stroškov upoštevati sklep Okrožnega sodišča v Mariboru III P 729/2018 z dne 5. 2. 2020, s katerim je bil popravljen oziroma spremenjen sklep Okrožnega sodišča v Mariboru III P 729/2018 z dne 27. 12. 2019 na način, da se plačilo skupnega zneska 459,00 EUR izvrši do 1/2 v višini 229,50 EUR iz proračunskih sredstev brezplačne pravne pomoči Okrožnega sodišča v Mariboru po odločbi Bpp 809/2019 z dne 13. 6. 2019, do 1/2 v višini 229,50 EUR pa iz založenega predujma tožene stranke (t. j. B., d.d.). Kot izhaja iz obrazložitve sklepa III P 729/2018 z dne 5. 2. 2020, sta bili namreč predlagateljici dokaza z izvedencem medicinske stroke obe pravdni stranki, zato sta bili obe stranki tudi dolžni trpeti stroške izvedbe tega dokaza, in sicer vsaka polovico skupnega zneska 459,00 EUR, kar znaša 229,50 EUR.

10. Sodišče pritrjuje tožeči stranki, da tožena stranka pri odločanju o vračilu stroškov ni upoštevala niti ni navedla razlogov, zakaj naj bi tožeča stranka kljub (popravnemu) sklepu Okrožnega sodišča v Mariboru III P 729/2018 z dne 5. 2. 2020, morala povrniti še stroške sodnega izvedenca v znesku 229,50 EUR, kolikor je na transakcijski račun tožene stranke dne 29. 5. 2020 nakazala B., d.d.

Pri tem sodišče pripominja, da z vidika naložitve obveznosti vračila stroškov brezplačne pravne pomoči tožeči stranki ne more biti relevantno, na katerega od podračunov sodišča (predujmi ali brezplačna pravna pomoč) so bila navedena sredstva nakazana, saj gre v vsakem primeru za proračunska sredstva. Ker se v nobenem primeru od upravičenca do brezplačne pravne pomoči ne sme terjati več, kot je v postopku dejansko dobil (tretji odstavek 48. člena ZBPP), je torej tožena stranka napačno določila višino stroškov, ki jih je tožeča stranka dolžna povrniti toženi stranki, kar pomeni, da je bilo v upravnem postopku napačno ugotovljeno dejansko stanje.

11. Sodišče je zato v skladu z 2. točko prvega odstavka 64. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju: ZUS-1) tožbi ugodilo in izpodbijani sklep odpravilo ter v skladu s tretjim odstavkom 64. člena ZUS-1 zadevo vrnilo v ponovni postopek toženi stranki, ki bo morala ob upoštevanju stališča sodišča, zavzetega v tej sodbi, ponovno odločiti o vračilu stroškov brezplačne pravne pomoči.

12. Sodišče še pojasnjuje, da ni sledilo predlogu tožeče stranke, naj odloči v sporu polne jurisdikcije in sámo odloči o stvari tako, da odloči, da je dolžna tožeča stranka povrniti Republiki Sloveniji 535,50 EUR. Na podlagi 65. člena ZUS-1 sme namreč sodišče meritorno odločiti o stvari le, če narava stvari to dopušča, in če dajejo podatki postopka za to zanesljivo podlago, ali če je na glavni obravnavi samo ugotovilo dejansko stanje. V obravnavanem primeru navedeni pogoji za meritorno odločanje po presoji sodišča niso podani že iz razloga, ker se je tožeča stranka izrecno odpovedala pravici do izvedbe glavne obravnave. Ob tem sodišče izpostavlja tudi načelo delitve oblasti. S sojenjem v sporu polne jurisdikcije sodišče dejansko poseže v izvrševanje upravne funkcije, saj odloči namesto upravnega organa, s čimer poseže v izvršilno vejo oblasti.

Za takšno odločanje ima sicer podlago v citirani določbi 65. člena ZUS-1, vendar le pod zakonsko določenimi pogoji in omejitvami, ki v obravnavani zadevi niso izkazani.

13. V skladu s tretjim odstavkom 25. člena ZUS-1, je tožena stranka dolžna tožeči stranki povrniti stroške postopka. Po določilu drugega odstavka 3. člena Pravilnika o povrnitvi stroškov tožniku v upravnem sporu je tožeča stranka, ki jo je v postopku upravnega spora zastopala pooblaščena odvetnica, upravičena do povrnitve priglašenih stroškov v višini 285,00 EUR, ki jih je sodišče naložilo v plačilo toženi stranki. Stroške, ki so bili izplačani odvetnici, kot izvajalki brezplačne pravne pomoči, na podlagi sklepa Organa za brezplačno pravno pomoč Upravnega sodišča RS Bpp 274/2023-9 z dne 9. 1. 2024 v višini 125,86 EUR, je tožena stranka dolžna plačati na v izreku naveden transakcijski račun Upravnega sodišča RS, v presežku, to je v znesku 159,14 EUR, pa tožeči stranki.

14. Obresti od zneska pravdnih stroškov je sodišče tožeči stranki prisodilo od dneva zamude, tožena stranka pa bo prišla v zamudo, če stroškov ne bo poravnala v paricijskem roku (prvi odstavek 299. člena OZ v zvezi s 378. členom OZ - enako tudi načelno pravno mnenje Vrhovnega sodišča Republike Slovenije z dne 13. 12. 2006).

15. Sodišče še pojasnjuje, da ni odločalo o predlogu za oprostitev plačila sodne takse, saj je tožeča stranka oproščena plačila sodne takse, na podlagi tretjega odstavka 10. člena Zakona o sodnih taksah (ZST-1), glede na to, da ji je bila za predmetni postopek dodeljena brezplačna pravna pomoč.

16. Sodišče je, na podlagi 1. alineje drugega odstavka 59. člena ZUS-1

, odločilo brez glavne obravnave, saj je bilo že na podlagi tožbe, izpodbijanega akta in upravnega spisa očitno, da je treba tožbi ugoditi in upravni akt odpraviti, v postopku pa ni sodeloval tudi stranski udeleženec z nasprotnim interesom. Poleg tega pa se je tožeča stranka izvedbi glavne obravnave tudi izrecno odpovedala v skladu z določili Zakona o pravdnem postopku (ZPP).

Navedeno je razvidno iz obvestila v spis Organa za brezplačno pravno pomoč Okrožnega sodišča v Mariboru z dne 1. 6. 2020, ki se nahaja v upravnem spisu.

Prim. sodba Upravnega sodišča RS I U 1542/2020-20 z dne 13. 9. 2021.

Glej tudi Zakon o upravnem sporu s komentarjem, GV Založba 2019, str. 333, tč. 6.

Zakon o brezplačni pravni pomoči (2001) - ZBPP  - člen 48, 48/1, 48/3

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.