UPRS Sodba III U 4/2021-9
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2021-01-11

tujec - nastanitev v centru za tujce - hišni red - kršitev pravil - strožji policijski nadzor - bistvena kršitev določb postopka - pomanjkljiva obrazložitev - preizkus izpodbijane odločbe

Izpodbijana odločba je sama s sabo v nasprotju, saj v 1. točki prvega odstavka izreka določa bivanje pod strožjim policijskim nadzorom (kot omejitev gibanja na prostore centra za tujce), v 2. točki prvega odstavka izreka pa je gibanje omejeno na posebej varovane sobe v centru, kar je strožji ukrep (tujec sme te prostore zapustiti in se gibati izven teh prostorov le v spremstvu policista). Sodišče tako ugotavlja, da je izpodbijana odločba v delu, v katerem obrazlaga izrek ukrepa bivanja pod strožjim policijskim nadzorom, pomanjkljiva in je zato ni mogoče preizkusiti.

Tožbi se ugodi in se odločba Uprave uniformirane policije, Center za tujce, št. 2253-1144/2020/19 (216-8) z dne 30. 12. 2020, odpravi in se zadeva vrne istemu organu v ponoven postopek.

1. Uprava uniformirane policije, Center za tujce, Postojna (v nadaljevanju tožena stranka) je tožniku, državljanu Republike Alžirije, trenutno nastanjenem v Centru za tujce v Postojni, zaradi kršitev Pravil bivanja v Centru, odredila bivanje pod strožjim policijskim nadzorom od 30. 12. 2020 dalje, vendar ne dlje kot do 14. 5. 2021, pri čemer strožji policijski nadzor pomeni, omejitev gibanja na prostore Centra (točka 1. izreka). Nadalje je določila, da strožji policijski nadzor pomeni omejitev gibanja na prostor posebej varovane sobe (2. točka izreka), določila je omejitev uveljavljanja pravic iz Pravil bivanja v Centru v obliki dostopa do računalnika in mobilnega telefona od 30. 12. 2020 do 14. 1. 2021 (3. točka izreka).

2. V obrazložitvi izpodbijane odločbe je tožena stranka pojasnila, da je bil tožnik v Centru za tujce nastanjen 14. 11. 2020 na podlagi odločbe o nastanitvi, št. 2253-111/2020/2 (3A651-01), ki jo je izdala Policijska postaja za izravnalne ukrepe Celje. Nastanitev v Center je bila odrejena od 14. 11. 2020 do njegove odstranitve iz države, a ne dlje kot šest mesecev, ker obstaja nevarnost pobega in ga ni mogoče takoj odstraniti iz države.

3. V zvezi s samim dogodkom, katerega posledica je izdaja odločbe o bivanju pod strožjim policijskim nadzorom je navedla, da so dne 29. 12. 2020 okoli 14:35 ure policisti na moškem oddelku 1 v sobi 113 opazili dim, ki je bil posledica zagorele vzmetnice. V upravni zadevi izreka strožjega policijskega nadzora se je vodil posebni ugotovitveni postopek v skladu s 145. členom Zakona o splošnem upravnem postopku (v nadaljevanju ZUP) v katerem je bila tožniku dana možnost, da se lahko izjavi o dejstvih in okoliščinah, ki so pomembne za odločitev o izreku strožjega policijskega nadzora. Tožnik je dejanje zažiga vzmetnice zanikal. Opravljena je bila rekonstrukcija dogodka in vpogled v arhiv video nadzornega sistema, ki dokazuje, da je tožnik ob 14:28 uri na moškem oddelku 1 vstopil v sobo 113 in jo po 25 sekundah zapustil. Ob 14:35 uri se je začel iz omenjene sobe valiti dim. Policisti so odprli vrata sobe in opazili zagorelo vzmetnico. V obdobju, ko je tožnik zapustil omenjeno sobo do zaznave dima vanjo ni nihče vstopil. S tem je nastala materialna škoda. S svojim ravnanjem je tožnik storil težjo kršitev bivanja, za katero se v skladu z določili tretjega odstavka 76.c člena Zakona o tujcih (v nadaljevanju ZTuj-2) izreče ukrep strožjega policijskega nadzora, kot je določeno v 2. alineji drugega odstavka 77. člena ZTuj-2 ter omeji uveljavljanje pravic iz Pravil bivanja v Centru v obliki dostopa do računalnika in mobilnega telefona.

4. Tujec je v času bivanja v Centru dolžan spoštovati pravila bivanja, ki so predpisana s Pravilnikom. Tožnik je bil s pravicami in obveznostmi v času nastanitve v Centru seznanjen, prav tako tudi z ukrepi v primeru kršitev. Ob nastanitvi je namreč prejel izvod Pravilnika in izvleček ZTuj-2 v njemu razumljivem jeziku, kar je potrdil s svojim podpisom.

5. Strožji policijski nadzor pomeni omejitev gibanja na prostore Centra v skladu s hišnim redom. Po določbi 44. člena Pravilnika, se sme tujec, ki mu je odrejen strožji policijski nadzor gibati le v za to določenih prostorih Centra, ki jih določi vodja Centra. Če se med trajanjem ukrepa ugotovi, da je ukrep dosegel svoj namen, lahko vodja Centra odloči o prenehanju ukrepa. Na podlagi vseh ugotovljenih dejstev, je tožena stranka zaključila, da je v tožnikovem primeru izpolnjen pogoj iz 2. alineje drugega odstavka 77. člena ZTuj-2 in mu je zato izrekla ukrep strožjega policijskega nadzora.

6. Tožnik je zoper izpodbijano odločbo tožene stranke vložil tožbo v upravnem sporu, s katero predlaga, da sodišče izpodbijano odločbo razveljavi in ukrep strožjega policijskega nazora odpravi. Po tem, ko povzame ugotovitve izpodbijane odločbe navaja, da se z izpodbijano odločbo ne strinja. Samemu dejstvu, ki izhaja iz posnetka varnostne kamere, tožnik ne oporeka. Priznava, da je vstopil v sobo, v kateri je zagorela vzmetnica, vendar zanika, da bi on podtaknil požar. Sklicuje se na podatke medijev iz katerih izhaja, da je Policijska postaja Koper podala izjavo, da obstaja sum, da sta požar zanetili osebi, ki sta nastanjeni v tej sobi, torej državljan Sirije in državljan Irana. Preiskava tega kaznivega dejanja še poteka, zato trenutno še ni mogoče potrditi kdo točno je v tej sobi podtaknil požar. Izpodbijana odločba ne vsebuje obrazložitve izsledkov policijske preiskave, Policijske uprave Koper. Očita, da je tožena stranka v zadevi odločila onkraj navedenih izsledkov, kot da je tožniku krivda že neizpodbitno dokazana. Sam posnetek video nadzornega sistema potrjuje zgolj dejstvo, da je tožnik vstopil v sobo, ne pa tudi, da je podtaknil ogenj. Kaznovan je za nekaj kar policija še proučuje je tako nedopustno.

7. V nadaljevanju ugovarja tudi sorazmernosti izrečenega ukrepa to je omejitvi gibanja na določene dele Centra, torej na samico ter odvzemu pravice do uporabe računalnika in mobilnega telefona. Izrečeni ukrep je glede na njegovo duševno stanje nesorazmeren. Tožnik trpi za hudo duševno stisko, zaradi katere se zdravi tudi z Apaurinom, Asentro, Kventiaxsom, Karboxom, Lyrico in Siraludom. Zaradi psihične bolečine se je že večkrat samopoškodoval in poskušal narediti samomor. Doživel je tudi epileptični napad, zato ga bo osamitev še globlje potisnila v stisko in ga grabi panika. Izrečen ukrep kaznovanja za sum kaznivega dejanja z osamitvijo za tožnika tako ni primeren. Nadalje navaja, da je v času izvajanja ukrepa dne 2. 1. 2021 prišlo do fizičnega nasilja večih policistov v kopalnici.

8. Tožena stranka v odgovoru na tožbo vztraja pri svoji odločitvi in razlogih zanjo, povzema ključne poudarke iz obrazložitve izpodbijane odločbe in sodišču predlaga da tožbo zavrne kot neutemeljeno. Po tem, ko povzame v postopku odreditve strožjega policijskega nadzora ugotovljena dejstva zaključi, da je organ prve stopnje na podlagi izvedenih dokazov zaključil, da je tožnik kršil pravila bivanja v Centru s tem ko je dne 29. 12. 2020 ob 14:28 uri v sobi 113 v Centru za tujce povzročil požar. Izrečeni disciplinski ukrep je tako bil potreben zaradi zagotovitve reda v Centru za tujce. Ukrep temelji na citiranih zakonskih določbah ZTuj-2 in Pravilnika. Ukrep je začasen. Če se bo med izvajanjem ukrepa ugotovilo, da ukrep dosega svoj namen, lahko vodja Centra odloči o prenehanju ukrepa.

9. Nadalje navaja, da zoper tožnika teče predkazenski postopek zaradi suma storitve kaznivega dejanja povzročitve splošne nevarnosti po 314. členu KZ oziroma poškodovanja tuje stvari po 220. členu KZ. Tujci prostorov centra ne morejo svobodno zapustiti, zato vsak požar v teh prostorih pomeni nevarnost za njihova življenja. Po zaključenem predkazenskem postopku bo policija v zvezi z navedenim požarom na pristojno Državno tožilstvo podala kazensko ovadbo ali poročilo.

10. V zvezi z očitanim pretepom pa navaja, da so bila zoper tožnika uporabljena prisilna sredstva zaradi neupoštevanja ukazov in podrobneje opisuje ravnanja tožnika, zaradi katerih je bila uporaba prisilnih sredstev zoper njega nujna in utemeljena.

12. Predmet sodne presoje v tem upravnem sporu je pravilnost in zakonitost izpodbijane odločbe, s katero je bilo zaradi kršitve Pravil bivanja v Centru tožniku odrejeno: Bivanje pod strožjim policijskim nadzorom od 30.12. 2020 dalje, vendar ne dlje kot do 14. 5. 2021, pri čemer strožji policijski nadzor pomeni omejitev gibanja na prostore Centra (točka 1. izreka), strožji policijski nadzor pomeni omejitev gibanja na prostor posebej varovane sobe (točka 2. izreka) ter omejitev uveljavljanja pravic iz Pravil bivanja v Centru v obliki dostopa do računalnika in mobilnega telefona od 30. 12. 2020 do 14. 1. 2021.

13. Po določbah prvega odstavka 76.a člena Zakona o tujcih (v nadaljevanju ZTuj-2) so za zagotavljanje discipline in reda tujci dolžni spoštovati Pravila bivanja v Centru ter navodila pristojnih delavcev Centra. Tujci so dolžni opustiti vse aktivnosti, ki bi lahko ogrozile varnost, red in mir v Centru ter skrbeti za korekten in strpen medsebojni odnos in odnos do delavcev Centra (tretji odstavek 67. a člena ZTuj-2). V skladu z četrtim odstavkom 76.a člena ZTuj-2 je minister pristojen za notranje zadeve s Pravilnikom o bivanju v Centru za tujce, deponiranju lastnih sredstev ter obliki in vsebini izkaznice o dovolitvi zadrževanja na območju Republike Slovenije (v nadaljevanju Pravilnik) določil pravila bivanja v Centru (IV. poglavje Pravil), način uveljavljanja in varstva pravic (VI. poglavje Pravil), gibanje zunaj območja Centra (VII. poglavje Pravil) in strožji policijski nadzor (VIII. poglavje Pravil). Kršitve pravil bivanja so določene v 76.b členu ZTuj-2, ki med težje kršitve uvršča naklepno kršitev predpisov o varstvu pred požarom, eksplozijo ali drugimi naravnimi nesrečami (10. alineja tretjega odstavka 76.b člena ZTuj-2) ter povzročanje večje materialne škode, če je povzročena naklepno ali iz hude malomarnosti (11. alineja tretjega odstavka 76.b člena ZTuj-2). Na podlagi tretjega odstavka 76.c člena ZTuj-2 se za težje kršitve hišnega reda, tujcu izreče ukrep iz 2. alineje drugega odstavka 77. člena ZTuj-2, to je bivanje v Centru pod strožjim policijskim nadzorom, ki se odredi z odločbo za čas, ki je nujno potreben za njegovo odstranitev, vendar ne več kot 6 mesecev (tretji odstavek 77. člena ZTuj-2).

14. Tujec, ki mu je odrejen strožji policijski nadzor, se sme gibati le v za to določenih prostorih Centra, ki jih določi vodja Centra. Te prostore sme zapustiti le v spremstvu policista (prvi odstavek 44. člena Pravilnika). Upoštevaje zgoraj navedene, zakonske podlage se lahko ob izpolnitvi pogojev, tujcu bivanje pod strožjim policijskim nadzorom odredi na določene prostore Centra, ki jih lahko zapusti le v spremstvu policistov. Izpodbijana odločba je tako sama s sabo v nasprotju, saj v 1. točki prvega odstavka izreka določa bivanje pod strožjim policijskim nadzorom, kot omejitev gibanja na prostore Centra, v 2. točki prvega odstavka izreka pa je gibanje omejeno na posebej varovane sobe v Centru, kar je strožji ukrep in sme v skladu s prvim odstavkom 44. člena Pravilnika tujec te prostore zapustiti in se gibati izven teh prostorov (tudi po drugih prostorih Centra, na katere mu je tudi omejeno gibanje z izpodbijano odločbo v točki 1) le v spremstvu policista. Po določbah šestega odstavka 213. člena Zakona o splošnem upravnem postopku (v nadaljevanju ZUP) mora biti izrek kratek in določen. Določen pa je tisti izrek, ki je popoln in jasen tako, da v postopku izvršitve ne more biti sporno, kako je potrebno odločbo izvrševati.

15. Ker je prvostopenjski organ kršil pravila postopka, ki so vplivala na zakonitost oziroma pravilnost odločitve, je sodišče na podlagi 3. točke prvega odstavka 64. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) izpodbijano odločbo odpravilo, ter zadevo vrnilo prvostopenjskemu organu v ponoven postopek v katerem bo moralo odpraviti ugotovljeno kršitev pravil postopka in v zadevi ponovno odločiti.

16. Sodišče je odločilo brez glavne obravnave, ker je bilo že na podlagi tožbe in izpodbijanega akta ter upravnih spisov očitno, da je potrebno tožbi ugoditi in upravni akt odpraviti na podlagi prvega odstavka 64. člena ZUS-1.

17. Ne glede na navedeno pa sodišče še dodaja. Po mnenju sodišča med tožnikom in toženo stranko ni sporno, da so zaposleni v Centru za tujce dne 29. 12. 2020 okoli 14:35 ure opazili, da se na moškem oddelku 1 iz sobe 113 vali dim in ob vstopu v sobo ugotovili, da v sobi gori vzmetnica. V zadevi tudi ni sporno, da je tožnik dne 29. 12. 2020 ob 14:28 uri vstopil v navedeno sobo ter jo po 25 sekundah zapustil ter da se je ob 14:35 začel iz omenjene sobe valiti dim. V zadevi tudi ni sporno, da po tem, ko je tožnik zapustil sobo 113 do zaznave dima, vanjo ni vstopil nihče več.

18. Tudi sicer pa sodišče ugotavlja, da je izpodbijana odločba v delu v katerem obrazlaga izrek ukrepa bivanja pod strožjim policijskim nadzorom pomanjkljiva in je zato ni mogoče preizkusiti, s tem pa je kršen tudi prvi odstavek 214. člena ZUP ki določa, kaj mora obsegati obrazložitve odločbe upravnega organa, ki med drugim morajo vsebovati tudi razloge, ki glede na ugotovljeno dejansko stanje narekujejo tako odločbo. V ponovnem postopku bo zato tožena stranka morala, v izogib navedeni kršitvi ZUP, odgovoriti na ugovore, ki se nanašajo na možnost, da bi požar zanetili osebi, ki sta bili nastanjeni v tej sobi, torej državljan Sirije in državljan Irana in se opredeliti do zatrjevanja tožnika, da požara ni podtaknil on.

19. Nadalje bo tožena stranka morala v ponovnem postopku obrazložiti tudi sorazmernost trajanja izrečenega strožjega ukrepa omejitve gibanja na določene prostore Centra, upoštevaje težo kršitve ter tožnikovo duševno zdravje in obrazložiti primernost ter sorazmernost v 2. točki izpodbijane odločbe odrejenega ukrepa. Tožena stranka je sicer v odgovoru na tožbo dodatno navedla razloge za svojo odločitev, ki jih pa sodišče upoštevaje ustaljeno sodno prakso glede na to, da so podani v odgovoru na tožbo ne more upoštevati. Nadalje bo morala navesti pravne podlage na podlagi katerih ima tožnik pravico do dostopa do računalnika in mobilnega telefona ter sorazmernost časa trajanja v točki 3. navedenih omejitev pravic iz Pravil bivanja v Centru. V izpodbijani odločbi pravna podlaga, iz katere izhajajo pravice tožnika do dostopa do računalnika in mobilnega telefona, prav tako ni navedena.

Zakon o tujcih (2011) - ZTuj-2  - člen 67a, 67a-1, 76a, 76a-1, 76a-4, 76b, 76c, 76c/3

Zakon o splošnem upravnem postopku (1999) - ZUP  - člen 213, 213/6

Pravilnik o bivanju v Centru za tujce, deponiranju lastnih sredstev ter obliki in vsebini izkaznice o dovolitvi zadrževanja na območju Republike Slovenije (2015) - člen 44

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.