TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
UPRS Sklep I U 1460/2019-6
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2020-12-15

tožba v upravnem sporu - pooblaščenec - nepopolna tožba - zavrženje tožbe

V postopku pred okrožnim, višjim in vrhovnim sodiščem je pooblaščenec lahko samo odvetnik ali druga oseba, ki je opravila pravniški državni izpit. Tožeča stranka mora tožbo tudi lastnoročno podpisati, če izjavi, da se bo v tem sporu zastopala sama, prav tako mora biti vložena v slovenskem jeziku.

1. Tožeča stranka je vložila tožbo zoper izpodbijano odločbo Sklada Republike Slovenije za nasledstvo zaradi verifikacije neizplačane stare devizne vloge.

2. Na podlagi prvega odstavka 22. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) se v upravnem sporu uporabljajo določbe Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP), če ZUS-1 ne določa drugače.

3. V skladu s prvim odstavkom 86. člena ZPP smejo stranke pravdna dejanja opravljati osebno ali po pooblaščencu. V postopku pred okrožnim, višjim in vrhovnim sodiščem je pooblaščenec lahko samo odvetnik ali druga oseba, ki je opravila pravniški državni izpit (tretji odstavek 87. člena ZPP). Tožeča stranka mora tožbo tudi lastnoročno podpisati, če izjavi, da se bo v tem sporu zastopala sama, prav tako pa mora biti vložena v slovenskem jeziku (prvi odstavek 104. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1).

4. Sodišče je tožeči stranki s pozivom I U 1460/2019-3 z dne 29. 9. 2020 (v nadaljevanje sklep z dne 29. 9. 2020) naložilo, da v roku 15 dni od vročitve sklepa imenuje pooblaščenca za zastopanje, ki izpolnjuje pogoje iz tretjega odstavka 87. člena ZPP oziroma izjavi, da se bo v sporu zastopala sama in tožbo lastnoročno podpiše, ter predloži slovenski prevod tožbe. Tožeča stranka je bila izrecno opozorjena, da bo tožba zavržena, če v postavljenem roku ne bo ravnala, tako kot ji je naložilo sodišče.

5. Na podlagi tretjega odstavka 137. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1 se šteje, da je sodno pisanje vročeno takrat, ko je vročeno začasnemu zastopniku za sprejemanje pisanj. Začasni zastopnici za sprejemanje pisanj je bil sklep z dne 29. 9. 2020 vročen 7. 10. 2020. Iz povratnice v spisu izhaja, da je stranka pisanje prejela 4. 11. 2020.

6. Rok za odpravo pomanjkljivosti tožbe se je iztekel z dnem 6. 11. 2020, tožeča stranka pa do izteka postavljenega roka, niti kasneje do izdaje tega sklepa, ni ravnala v skladu s sklepom z dne 29. 9. 2020. Sodišče je zato tožbo na podlagi na podlagi tretjega odstavka 88. člena ZPP oziroma prvega odstavka 146. člena ZPP in četrtega odstavka 108. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1 oziroma drugega odstavka 31. člena ZUS-1 zavrglo.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 87, 87/3, 104, 104/1

Zakon o upravnem sporu (2006) - ZUS-1  - člen 31, 31/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
UPRS Sklep I U 584/2020-11
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2020-06-24

Jure Likar (preds.), dr. Damjan Gantar (poroč.), Jasna Šegan

PRAVO VIZUMOV, AZILA IN PRISELJEVANJA - UPRAVNI SPOR

mednarodna zaščita - pravni interes za tožbo - samovoljna zapustitev azilnega doma - zavrženje tožbe

Sodišče ugotavlja, da tožnik v času odločanja ne izkazuje pravnega interesa za vodenje upravnega spora. Azilni dom je samovoljno zapustil 11. 5. 2020 in se vanj ni več vrnil do dneva izdaje tega sklepa

1. Tožena stranka je z izpodbijano odločbo zavrnila tožnikovo prošnjo za priznanje mednarodne zaščite.

2. Tožnik vlaga tožbo zaradi nepopolno oziroma zmotno ugotovljenega dejanskega stanja, nepravilne uporabe materialnega prava in bistvenih kršitev določb postopka. Sodišču predlaga, naj tožbi ugodi in izpodbijano odločbo odpravi oziroma podredno, da tožbi ugodi, izpodbijano odločbo odpravi in zadevo vrne toženi stranki v ponovni postopek.

3. Tožena stranka se sklicuje na obrazložitev izpodbijane odločbe. V zvezi s tožbenim očitkom, da tožena stranka tožnikovih dejstev in okoliščin ni preverjala z informacijami o izvorni državi, tožena stranka pojasnjuje, da tožnik ni z ničemer izkazal obstoja zatrjevanega preganjanja na podlagi spremembe verske ločine, zaradi česar navedeno preverjanje ni bilo potrebno. S tem v zvezi se sklicuje na sklep Vrhovnega sodišča RS opr. št. I Up 145/2014 in predlaga, da sodišče tožbo zavrne.

4. Dne 18. 6. 2020 je tožena stranka sodišče obvestila, da je tožeča stranka 11. 5. 2020 zapustila azilni dom in da sedanje prebivališče tožnika toženi stranki ni znano.

6. Vsak, ki zahteva sodno varstvo svojih pravic in pravnih interesov s tožbo v upravnem sporu, mora za to izkazati pravni interes. Ta se kaže v tem, da bi morebitna ugoditev tožbi pomenila izboljšanje njegovega pravnega položaja, ki ga brez vložene tožbe ne bi mogel doseči. Pravni interes kot procesna predpostavka za vsebinsko obravnavanje tožbe mora obstajati ves čas postopka, na njegov obstoj pa je sodišče dolžno paziti po uradni dolžnosti. Če ugotovi, da tožnik nima (več) pravnega interesa za tožbo, jo kot nedovoljeno zavrže (6. točka prvega odstavka 36. člena Zakona o upravnem sporu, v nadaljevanju ZUS-1).

7. Sodišče ugotavlja, da tožnik v času odločanja ne izkazuje pravnega interesa za vodenje upravnega spora. Azilni dom je samovoljno zapustil 11. 5. 2020 in se vanj ni več vrnil (navedeno je razvidno iz izpisa nastanitev z dne 18. 6. 2020, priloga B3) do dneva izdaje tega sklepa (Uradni zaznamek z dne 24. 6. 2020, list. št. 12). Tožnik očitno nima namena počakati na odločitev sodišča o njegovi prošnji za mednarodno zaščito in na dokončanje postopka, zaradi česar ne izkazuje pravnega interesa za upravni spor.

Zato je sodišče tožbo zavrglo na podlagi 6. točke prvega odstavka 36. člena ZUS-1.

Glej odločbe Ustavnega sodišča RS št. Up-1136/11 z dne 15. 3. 2012 (7. točka obrazložitve), št. Up-555/07 z dne 11. 6. 2007, št. Up-805/08 z dne 5. 3. 2009, št. Up-3936/07 z dne 4. 7. 2008.

Zakon o upravnem sporu (2006) - ZUS-1  - člen 36, 36/1, 36/1-6

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
UPRS Sklep I U 1680/2019-10
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2020-11-18

tožba - rok za vložitev tožbe - prepozna tožba - zavrženje tožbe

Ker se je v konkretnem primeru rok za vložitev tožbe iztekel pred samo vložitvijo predmetne tožbe, je sodišče tožbo na podlagi 2. točke prvega odstavka 36. člena ZUS-1 kot prepozno zavrglo.

1. Tožnik je po pooblaščencu pri naslovnem sodišču vložil tožbo zoper odločbo Ministrstva za notranje zadeve, št. 213-2180/2018/10 z dne 10. 9. 2019 v zvezi z odločbo UE Tržič št. 213-7/2018-13 z dne 11. 9. 2018 zaradi odvzema državljanstva. Hkrati s tožbo je vložil tudi predlog za vrnitev v prejšnje stanje zaradi zamude roka za vložitev tožbe, ki ga je naslovno sodišče s sklepom opr. št. I U 1680/2019-3 dne 5. 2. 2020 zavrnilo. To odločitev je potrdilo Vrhovno sodišče RS s sklepom opr. št. I Up 76/2020 z dne 22. 10. 2020.

3. Rok za vložitev tožbe je določen v 28. členu Zakona o upravnem sporu (ZUS-1). Po določbi prvega odstavka 28. člena ZUS-1 je tako treba tožbo vložiti v 30 dneh od vročitve upravnega akta, s katerim je bil postopek končan. Tožba se vloži pri pristojnem sodišču neposredno, pisno ali pa se mu pošlje po pošti; šteje se, da je bila tožba vložena pri sodišču tisti dan, ko je bila priporočeno oddana na pošto (prvi in drugi odstavek 29. člena ZUS-1). Pravočasnost tožbe je ena izmed procesnih predpostavk, na obstoj katere pazi sodišče po uradni dolžnosti ves čas postopka.

4. Iz podatkov v tožbi izhaja, da je bila tožnikovemu pooblaščencu drugostopenjska odločba Ministrstva za notranje zadeve, št. 213-2180/2018/10 z dne 10. 9. 2019 vročena dne 17. 9. 2019 (žig na zadnji strani odločbe). Zakonsko določen 30-dnevni rok za vložitev tožbe, na katerega je bil tožnik opozorjen v pravnem pouku drugostopenjske odločbe, se je tako iztekel v četrtek dne 17. 10. 2019. Tožnik pa je, kot je razvidno iz sodnega spisa, tožbo vložil priporočeno po pošti šele 24. 10. 2019. To pomeni, da je tožbo vložil po poteku zakonsko določenega roka za vložitev tožbe iz prvega odstavka 28. člena ZUS-1 ter je tako prepozna. Dejstvo, da je tožba vložena prepozno, je bilo tožniku znano in je to tudi sam povedal v tožbi. Tožnikov predlog za vrnitev v prejšnje stanje v zvezi z rokom za vložitev tožbe pa je bil predhodno pravnomočno zavrnjen.

5. Ker se je v konkretnem primeru rok za vložitev tožbe iztekel pred samo vložitvijo predmetne tožbe, je sodišče tožbo na podlagi 2. točke prvega odstavka 36. člena ZUS-1 kot prepozno zavrglo. Predmetni sklep je izdan po predsedniku sodnega senata (tretji odstavek 36. člena ZUS-1 in tretji odstavek 46. člena ZUS-1 v zvezi s petim odstavkom 59. člena ZUS-1).

6. Sodišče je ta sklep izdalo v postopku predhodnega preizkusa tožbe, ne da bi pošiljalo tožbo v odgovor toženi stranki.

Sklep je namreč izdan zaradi obstoja okoliščin, ki jih ni mogoče odpraviti, njihov obstoj pa preprečuje pričetek in tek samega sodnega postopka.

Zakon o upravnem sporu ZUS-1 s komentarjem, GV Založba, 2019, str. 241;

Zakon o upravnem sporu (2006) - ZUS-1  - člen 28, 36, 36/1, 36/1-2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
UPRS Sklep I U 165/2020-6
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2020-02-12

mag. Darinka Dekleva Marguč (preds.), Liljana Polanec (poroč.), dr. Boštjan Zalar

PRAVO VIZUMOV, AZILA IN PRISELJEVANJA - UPRAVNI SPOR

mednarodna zaščita - samovoljna zapustitev azilnega doma - pravni interes

Tožnik v času odločanja ne izkazuje več pravnega interesa za vodenje upravnega spora. Azilni dom je samovoljno zapustil 31. 1. 2020 in se vanj ni več vrnil. Tožnik očitno nima namena počakati na odločitev sodišča o njegovi prošnji za mednarodno zaščito in na dokončanje postopka, zato pravnega interesa za vodenje upravnega spora ne izkazuje več.

1. Toženka je z izpodbijano odločbo kot očitno neutemeljeno zavrnila tožnikovo prošnjo za priznanje mednarodne zaščite na podlagi prve in druge alineje 52. člena Zakona o mednarodni zaščiti (ZMZ-1).

2. V tožbi tožnik uveljavlja tožbene ugovore nepopolne in zmotne ugotovitve dejanskega stanja, nepravilne uporabe materialnega prava in bistvenih kršitev določb postopka. Sodišču predlaga, da izpodbijano odločbo toženke odpravi ter ugodi prošnji tožnika za priznanje mednarodne zaščite oz. podredno, da zadevo vrne toženki v ponoven postopek.

3. Toženka v odgovoru na tožbo prereka tožbene navedbe in vztraja pri izdani odločbi. Hkrati pa še navaja, da je tožnik 31. 1. 2020 samovoljno zapustil Azilni dom v Ljubljani in se do 10. 2. 2020 vanj ni več vrnil; zato predlaga, da sodišče tožbo zavrže.

4. Sodišče je tožbo zavrglo iz naslednjih razlogov:

5. Kdor zahteva sodno varstvo svojih pravic in pravnih koristi, mora ves čas postopka izkazovati svoj pravni interes. Navedeno je procesna predpostavka za vodenje upravnega spora. Na obstoj pravnega interesa mora zato sodišče paziti po uradni dolžnosti ves čas postopka (drugi odstavek 36. člena Zakona o upravnem sporu, ZUS-1). Če sodišče ugotovi, da tožnik nima (več) pravnega interesa za tožbo, tožbo kot nedovoljeno zavrže na podlagi 6. točke prvega odstavka 36. člena ZUS-1.

6. Sodišče ugotavlja, da tožnik v času odločanja ne izkazuje več pravnega interesa za vodenje upravnega spora. Azilni dom je samovoljno zapustil 31. 1. 2020 in se vanj ni več vrnil (navedeno je sodišču v okviru telefonske preverke potrdila tudi predstavnica Azilnega doma, A.A., kot izhaja iz uradnega zaznamka z dne 10. 2. 2020 v spisu). Tožnik očitno nima namena počakati na odločitev sodišča o njegovi prošnji za mednarodno zaščito in na dokončanje postopka, zato pravnega interesa za vodenje upravnega spora ne izkazuje več. Zato je sodišče tožbo kot nedovoljeno zavrglo na podlagi 6. točke prvega odstavka 36. člena ZUS-1.

Zakon o upravnem sporu (2006) - ZUS-1  - člen 36, 36/1, 36/1-6

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
UPRS Sklep III U 312/2019-9
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2020-01-06

omejitev gibanja - nastanitev v centru za tujce - tožba v upravnem sporu - rok za vložitev tožbe - prepozna tožba - zavrženje tožbe

Iz vročilnice izhaja, da je bila izpodbijana odločba tožeči stranki vročena dne 15. 12. 2019, zato se je tridnevni rok za vložitev tožbe iztekel v sredo 18. 12. 2019. Tožeča stranka je tožbo vložila priporočeno po pošti dne 20. 12. 2019, to je po izteku roka, določenega v prvem odstavku 78. člena ZTuj-2, zato jo je sodišče moralo kot prepozno zavreči.

1. Upravno sodišče RS v Ljubljani je dne 23. 12. 2019 prejelo tožbo tožeče stranke A.A. zoper odločbo Policijske postaje za izravnalne ukrepe (v nadaljnjem besedilu tožena stranka) št. 2255-82/2019/53 (3E651-03) z dne 15. 12. 2019 izdano na podlagi prvega odstavka 67. člena in prvega odstavka 78. člena Zakona o tujcih (ZTuj-2), s katero je tožena stranka tožeči stranki, ki je v postopku odstranitve, odredila nastanitev v Centru za tujce v Velikem Otoku 44/z v Postojni od 5. 12. 2019 od 05.00 do njegove odstranitve iz države a ne dalj kot šest mesecev, ker obstaja nevarnost pobega.

2. Iz pisemske ovojnice tožbe izhaja, da je tožeča stranka tožbo poslala priporočeno s pošto dne 20. 12. 2019. Če se pošlje vloga po pošti priporočeno, se šteje dan oddaje na pošto za dan izročitve sodišču, na katero je naslovljena (drugi odstavek 112. člena Zakona o pravdnem postopku - ZPP, v zvezi s prvim odstavkom 22. člena Zakona o upravnem sporu - ZUS-1). Ker je bila tožba nepopolna, je sodišče tožečo stranko v skladu z določbo prvega odstavka 31. člena ZUS-1 pozvalo na odpravo pomanjkljivosti. Tožeča stranka je v danem roku z vlogo z dne 30. 12. 2019, ki jo je sodišče prejelo 31. 12. 2019 pomanjkljivosti odpravila tako, da je bila tožba sposobna za odločanje. Kot datum vložitve tožbe je tako šteti 20. 12. 2019.

3. Tožena stranka je na poziv sodišča dne 6. 1. 2020 sodišču posredovala upravne spise, odgovora na tožbo pa ni podala. Iz originala vročilnice, ki se nahaja v upravnem spisu izhaja, da je bila izpodbijana odločba tožeči stranki vročena dne 15. 12. 2019, kar je tožeča stranka potrdila z lastnoročnim podpisom in poleg njega navedenim datumom prejema. Upoštevaje prvi odstavek 87. člena ZTuj-2 je tridnevni rok za vložitev tožbe tožeče stranke iztekel v sredo 18. 12. 2019. Tožeča stranka je tožbo vložila priporočeno po pošti dne 20. 12. 2019, to je po izteku roka, določenega v prvem odstavku 78. člena ZTuj-2. Sodišče je zato moralo na podlagi 2. točke prvega odstavka 36. člena ZUS-1 tožbo kot prepozno zavreči. Na razloge iz prvega odstavka 36. člena ZUS-1 mora sodišče paziti po uradni dolžnosti ves čas postopka. Sklep je izdal predsednik senata (tretji odstavek 36. člena ZUS-1).

Zakon o upravnem sporu (2006) - ZUS-1  - člen 36, 36/1, 36/1-2

Zakon o tujcih (2011) - ZTuj-2  - člen 78, 78/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
UPRS Sklep II U 278/2018-16
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2021-05-19

začetek stečajnega postopka - pravni interes - stečajni upravitelj - prevzem pravde po stečajnem upravitelju

Upraviteljica stečajnega postopka nad tožečo stranko je na podlagi prejetega poziva sodišče obvestila, da predmetnega postopka ne bo prevzela, saj se zadeva nanaša na obdobje pred začetkom stečaja, upnik pa svojih terjatev na podlagi izpodbijane odločbe v stečajni postopek ni prijavil. Ker tožeča stranka ne izkazuje pravnega interesa, je sodišče v skladu s prvim odstavkom 274. člena ZPP v zvezi z 22. členom ZUS-1 tožbo zavrglo.

Postopek se nadaljuje in se tožba zavrže.

1. Tožeča stranka je dne 18. 9. 2018 vložila tožbo zoper izpodbijano odločbo Finančne uprave RS, Finančnega urada, št. DT-4291-2252/2018-9 z dne 12. 4. 2018. Sodišče je navedeno tožbo vročilo v odgovor toženi stranki. Ob vpogledu v sodni register je sodišče ugotovilo, da je bil s sklepom Okrožnega sodišča v Mariboru št. St ... z dne 16. 9. 2019 zoper tožečo stranko začet stečajni postopek.

2. Sodišče je s sklepom z dne 6. 11. 2020 predmetni upravni spor z dnem začetka stečajnega postopka prekinilo (postopek je prekinjen po samem zakonu z dnem začetka stečajnega postopka, 4. točka prvega odstavka 205. člena Zakona o pravdnem postopku - ZPP). Stečajno upraviteljico tožeče stranke je pozvalo, da v roku 8 dni prevzame postopek.

3. Postopek, ki je bil prekinjen iz razloga po 4. točki prvega odstavka 205. člena ZPP se nadaljuje, ko ga stečajni upravitelj prevzame ali ko ga sodnik povabi, naj to stori (prvi odstavek 208. člena ZPP v zvezi z 22. členom Zakona o upravnem sporu - ZUS-1).

4. Upraviteljica stečajnega postopka nad tožečo stranko A.A. je na podlagi prejetega poziva sodišče obvestila, da predmetnega postopka ne bo prevzela, saj se zadeva nanaša na obdobje pred začetkom stečaja, upnik pa svojih terjatev na podlagi izpodbijane odločbe št. DT-4291-2252/2018-9 in DT-499-31-78/2018 v stečajni postopek ni prijavil.

5. Vsakdo, ki v upravnem sporu uveljavlja varstvo svojih pravic oziroma pravnih koristi, mora izkazovati pravni interes oziroma pravovarstveno potrebo. To pomeni, da mora stranka ves čas postopka izkazovati, da bi ugoditev njeni tožbi pomenila zanjo določeno pravno korist, ki je brez tega ne bi mogla doseči. Pravnovarstveni interes namreč pomeni možnost, da si stranka s tožbo v upravnem sporu izboljša svoj pravni položaj.

6. Glede na dejstvo, da tožeča stranka ne izkazuje pravnega interesa, je sodišče v skladu s prvim odstavkom 274. člena ZPP v zvezi z 22. členom ZUS-1 odločilo, kot izhaja iz izreka te sodbe.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 205, 205/1, 205/1-4, 208, 274

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
UPRS Sklep II U 111/2021-5
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2021-05-19

brezplačna pravna pomoč - dodelitev brezplačne pravne pomoči - poslovna sposobnost - skrbnik - zavrženje tožbe

Ker tožeča stranka nima poslovne sposobnosti za vložitev tožbe pred sodiščem, njen skrbnik pa se z vložitvijo predmetne tožbe ne strinja, je sodišče tožbo zavrglo.

1. Upravno sodišče RS je dne 7. 5. 2021 prejelo tožbo A.A., iz katere izhaja, da želi izpodbijati odločitev Okrožnega sodišča v Mariboru, Organa za brezplačno pomoč, v zadevi opr. št. Bpp 295/2021.

3. Sodišče mora med postopkom ves čas po uradni dolžnosti paziti, ali je tisti, ki nastopa kot stranka, lahko pravdna stranka in ali je pravdno sposoben, ter ali zastopa pravdno nesposobno stranko njen zakoniti zastopnik. To določa 80. člen Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP), ki se v skladu z 22. členom Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) uporablja tudi v upravnem sporu, saj ZUS-1 glede tega ne določa ničesar. Pri tem je treba pravdno sposobnost iz citirane določbe razumeti kot sposobnost samostojno in veljavno opravljati procesna dejanja v postopku upravnega spora.

4. Tožnici je bila s sklepom Okrajnega sodišča v Mariboru št. N 124/2017 z dne 24. 4. 2018 delno odvzeta poslovna sposobnost (med ostalim) za samostojno vlaganje aktov pred sodnimi organi, zato ji je bil z odločbo A. št. 1221-42/2018-PESNI-05 z dne 16. 11. 2018 za stalnega skrbnika postavljen A., njegova naloga pa je zastopanje tožnice (med ostalim) v sodnih postopkih. Glede na to je v skladu z 81. členom ZPP v zvezi z 22. členom ZUS-1 sodišče skrbnika pozvalo, da se izjavi o tem, ali se strinja z vloženo tožbo. Ob tem je bil skrbnik opozorjen, da bo sodišče tožbo zavrglo, če je v postavljenem roku ne bo odobril (peti odstavek 81. člena ZPP v zvezi z 22. členom ZUS-1).

5. Na ta poziv je skrbnik odgovoril z dopisom, prispelim na sodišče dne 18. 5. 2021, in sodišču sporočil, da vloge varovanke ne odobrava. Ker torej tožeča stranka nima poslovne sposobnosti za vložitev tožbe pred sodiščem, njen skrbnik pa se z vložitvijo predmetne tožbe ne strinja, je sodišče na podlagi petega odstavka 81. člena ZPP v zvezi z 22. členom ZUS-1 tožbo zavrglo.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 81, 81/5

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
UPRS Sklep II U 110/2021-5
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2021-05-19

stranka v postopku - omejitev poslovne sposobnosti - naloge skrbnika - naknadna odobritev posameznih dejanj

Skrbnik je na poziv sodišča odgovoril, da vloge varovanke ne odobrava. Ker torej tožeča stranka nima poslovne sposobnosti za vložitev tožbe pred sodiščem, njen skrbnik pa se z vložitvijo tožbe ne strinja, je sodišče na podlagi petega odstavka 81. člena ZPP v zvezi z 22. členom ZUS-1 tožbo kot nedopustno zavrglo.

1. Upravno sodišče RS je dne 7. 5. 2021 prejelo tožbo A.A., iz katere izhaja, da želi izpodbijati odločitev Okrožnega sodišča v Mariboru, Organa za brezplačno pomoč, v zadevi opr. št. Bpp 101/2021.

3. Sodišče mora med postopkom ves čas po uradni dolžnosti paziti, ali je tisti, ki nastopa kot stranka, lahko pravdna stranka in ali je pravdno sposoben, ter ali zastopa pravdno nesposobno stranko njen zakoniti zastopnik. To določa 80. člen Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP), ki se v skladu z 22. členom Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) uporablja tudi v upravnem sporu, saj ZUS-1 glede tega ne določa ničesar. Pri tem je treba pravdno sposobnost iz citirane določbe razumeti kot sposobnost samostojno in veljavno opravljati procesna dejanja v postopku upravnega spora.

4. Tožnici je bila s sklepom Okrajnega sodišča v Mariboru št. N 124/2017 z dne 24. 4. 2018 delno odvzeta poslovna sposobnost (med ostalim) za samostojno vlaganje aktov pred sodnimi organi, zato ji je bil z odločbo Centra za socialno delo M. št. 1221-42/2018-PESNI-05 z dne 16. 11. 2018 za stalnega skrbnika postavljen Center za socialno delo M., njegova naloga pa je zastopanje tožnice (med ostalim) v sodnih postopkih. Glede na to je v skladu z 81. členom ZPP v zvezi z 22. členom ZUS-1 sodišče skrbnika pozvalo, da se izjavi o tem, ali se strinja z vloženo tožbo. Ob tem je bil skrbnik opozorjen, da bo sodišče tožbo zavrglo, če je v postavljenem roku ne bo odobril (peti odstavek 81. člena ZPP v zvezi z 22. členom ZUS-1).

5. Na ta poziv je skrbnik odgovoril z dopisom, prispelim na sodišče dne 18. 5. 2021, in sodišču sporočil, da vloge varovanke ne odobrava. Ker torej tožeča stranka nima poslovne sposobnosti za vložitev tožbe pred sodiščem, njen skrbnik pa se z vložitvijo predmetne tožbe ne strinja, je sodišče na podlagi petega odstavka 81. člena ZPP v zvezi z 22. členom ZUS-1 tožbo zavrglo.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 81, 81/5

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.