UPRS Sodba III U 199/2020-9
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2021-03-11

Andrej Orel (preds.), Valentina Rustja (poroč.), Lea Chiabai

COVID-19 - delo s skrajšanim delovnim časom - prepozna vloga - tek roka - subvencija - instrukcijski rok

Sodišče ugotavlja, da je z zakonom predpisani rok za oddajo vloge za dodelitev subvencije, ki jo uveljavlja tožnica, 15 dni od odreditve skrajšanega delovnega časa. Med strankama sicer ni sporno, da je aplikacija za vložitev vloge za dodelitev subvencije za zaposlene z odrejenim skrajšanim delovnim časom (na toženčevem Portalu za delodajalce) na voljo šele od 12. 6. 2020, vendar pa je, ne glede na navedeno, tožnica vlogo (kot nenazadnje v tožbi sama izrecno navede) tudi po presoji sodišča vložila prepozno.

V zvezi s tožbenimi navedbami, da bi toženka o tožničini vlogi morala odločiti v 15-dneh, pa je treba pojasniti, da gre pri roku, ki ga določa tretji odstavek 16. člena ZIUOOPE, za rok, ki je po svoji pravni naravi instrukcijski rok. Gre namreč za rok, ki velja za organ, ki mora v določenem času opraviti določeno dejanje v postopku. Prekoračitev tovrstnih rokov pa na nadaljnji potek postopka oziroma na odločitev v postopku ne vpliva, kolikor zakon izrecno ne določa drugače.

1. Zavod Republike Slovenije za zaposlovanje (v nadaljevanju: toženec) je z izpodbijanim sklepom, navedenim v uvodu te sodbe, zavrgel vlogo tožnice za uveljavljanje pravice do subvencije za zaposlene delavce za polni delovni čas, ki jim je delodajalec odredil delo s skrajšanim delovnim časom; iz izreka izpodbijanega sklepa izhaja še, da posebni stroški v postopku niso nastali in da je sklep takse prost.

2. Iz obrazložitve izpodbijanega sklepa je razvidno, da je tožnica dne 30. 6. 2020 vložila vlogo za uveljavljanje pravice do zgoraj navedene subvencije. Tožnica je delo s skrajšanim delovnim časom odredila delavki A.A. z dnem 1. 6. 2020. Ob sklicevanju na prvi odstavek 16. člena Zakona o interventnih ukrepih za omilitev in odpravo posledic epidemije COVID-19 (v nadaljevanju: ZIUOOPE), po katerem mora delodajalec vlogo za dodelitev subvencije vložiti najpozneje v 15 dneh po odreditvi skrajšanega delovnega časa, toženec ugotavlja, da je tožnica zamudila rok za vložitev vloge, zato je bila vloga v skladu s prvim odstavkom 129. člena Zakona o splošnem upravnem postopku (v nadaljevanju: ZUP) zavržena.

3. Tožnica navedeni sklep izpodbija s tožbo v upravnem sporu. V tožbi navaja, da je bilo treba skladno z 18. členom ZIUOOPE tožencu sporočiti, da je bilo delavcu odrejeno delo s skrajšanim delovnim časom v roku 3 delovnih dni od odreditve, kar je tožnica tudi storila: delavki A.A. je odredila delo s skrajšanim delovnim časom od 1. 6. 2020 do 31. 12. 2020 in to tožencu sporočila 3. 6. 2020. Nato citira prvi odstavek 16. člena ZIUOOPE in pojasnjuje, da je bilo vlogo za pridobitev subvencije možno vložiti od 12. 6. 2020 dalje, možnost pošiljanja prilog (odredb) pa je bila vzpostavljena 14. 7. 2020. Tožnica je, kot navede, vlogo za dodelitev subvencije vložila 30. 6. 2020, s čimer je res zamudila rok za vložitev (15 dni po odreditvi). Glede na to, da se lahko delavcu kadarkoli v obdobju od 1. 6. 2020 do 31. 12. 2020 odredi delo s skrajšanim delovnim časom in se takšno odredbo lahko tudi prekliče, pa bi tožnici, ne glede na zamudo, subvencija morala biti dodeljena vsaj od 16. 6. 2020 dalje. Pri tem opozarja, da bi toženec v skladu s tretjim odstavkom 16. člena ZIUOOPE moral o vlogi odločiti s sklepom v 15 dneh od prejema vloge, česar ni storil in je zato tožnici povzročil škodo. O njeni vlogi je odločil šele 17. 9. 2020. S tem je tožnica zamudila rok za vložitev nove vloge in posledično pridobitev subvencije. Če bi sklep prejela pravočasno (do 15. 7. 2020), bi lahko vložila novo vlogo za uveljavljanje pravice do subvencije vsaj od 1. 7. 2020 dalje. Tožnica sodišču predlaga, da tožbi ugodi ter odpravi oziroma razveljavi izpodbijani sklep oziroma samo odloči o zadevi.

4. Toženec je sodišču predložil upravne spise, ki se nanašajo na zadevo. V odgovoru na tožbo vztraja pri izpodbijanem sklepu in njegovih razlogih. Navaja, da ga je tožnica dne 3. 6. 2020 obvestila o skrajšanem delovnem času, zamudila pa je 15-dnevni rok za oddajo vloge, ki se šteje od odreditve skrajšanega delovnega časa. Kot v tej zvezi pojasnjuje toženec, je njegov portal za oddajo vlog za pridobitev predmetne subvencije pričel delovati šele 12. 6. 2020, vendar to ne upravičuje tožničine prepozne oddaje vloge. Glede na navedeno bi, upoštevajoč razlago 16. in 18. člena ZIUOOPE (mnenje Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti z dne 8. 9. 2020), tožnica vlogo morala oddati najpozneje 27. 6. 2020. Toženec dodaja, da je o vlogi res odločil po poteku predpisanega 15-dnevnega roka, vendar je ta rok le instrukcijski. Pripominja, da je tožnica ves čas imela možnost kontaktirati toženca, česar ni storila; do izdaje izpodbijanega sklepa bi svojo vlogo skladno s 133. členom ZUP lahko spremenila (to je spremenila datum pričetka skrajšanega delovnega časa); prav tako bi lahko brez čakanja na izpodbijani sklep lahko vložila novo vlogo z drugim datumom subvencioniranja. Toženec še pojasni, da je zgolj izvrševalec zakona, z izvajanjem pa je lahko začel šele po sklenitvi pogodbe z ESS (za zagotovitev denarnih sredstev), ki je bila sklenjena v drugi polovici avgusta 2020. Kot zaključuje toženec, je bila tožničina vloga prepozna, zato predlaga, da sodišče tožbo zavrne.

6. Predmet presoje v tem upravnem sporu je pravilnost in zakonitost s tožbo izpodbijanega sklepa, s katerim je toženec kot prepozno zavrgel tožničino vlogo za subvencijo, to je delno povračilo nadomestila plače, zaradi odreditve dela s skrajšanim delovnim časom.

7. Sodišče uvodoma ugotavlja, kar med strankama ni sporno: da je tožnica z vlogo uveljavljala subvencijo na podlagi 11. člena ZIUOOPE; da je delavki A.A. (z odredbo z dne 31. 5. 2020) odredila delo s skrajšanim delovnim časom od 1. 6. 2020 dalje do 31. 12. 2020; da je tožnica dne 3. 6. 2020 tožencu sporočila, da je delavki odredila delo s skrajšanim delovnim časom; da je sistem toženca vložitev vloge za dodelitev subvencije omogočal šele od 12. 6. 2020 dalje in da je bila tožničina vloga za dodelitev subvencije vložena 30. 6. 2020.

8. Subvencioniranje skrajšanega delovnega časa je eden od ukrepov, ki ga je država sprejela za blažitev posledic epidemije virusa SARS-CoV-2 (COVID-19) v gospodarstvu, vključen pa je bil v t.i. tretji protikoronski zakon (ZIUOOPE). Na podlagi določb ZIUOOPE, ki je pričel veljati 31. 5. 2020, se s 1. 6. 2020 za delodajalce ureja možnost delnega subvencioniranja skrajšanega delovnega časa. Ukrep delodajalcem omogoča, da delavcem, ki so zaposleni za polni delovni čas, začasno odredijo delo s skrajšanim delovnim časom, brez spremembe pogodbe o zaposlitvi, in sicer lahko delodajalec delno subvencioniranje skrajšanega polnega delovnega časa uveljavlja za zaposlene, s katerimi ima sklenjeno pogodbo o zaposlitvi za polni delovni čas in jim je odredil delo s skrajšanim delovnim časom do 30. 6. 2020 za obdobje od 1. 6. 2020 do 31. 12. 2020.

9. ZIUOOPE v členih od 11 do 23 podrobneje ureja pogoje za dodelitev subvencije, upravičene delodajalce, višino subvencije, pravice in obveznosti delavcev, obveznosti delodajalcev, kot tudi postopek uveljavljanja subvencije in izvajanje nadzora nad dodelitvijo sredstev. V skladu s prvim odstavkom 12. člena ZIUOOPE so do subvencije upravičeni delodajalci, ki so pravne ali fizične osebe, vpisane v Poslovni register Slovenije pred 13. marcem 2020, pod pogojem, da imajo zaposleni, katerim želi delodajalec začasno odrediti skrajšani delovni čas, sklenjene pogodbe za polni delovni čas, in da po oceni delodajalca le-ta najmanj 10 % zaposlenim mesečno ne morejo zagotavljati najmanj 90 % dela. Po drugem odstavku 12. člena istega zakona subvencije ne morejo koristiti delodajalci, ki so neposredni ali posredni uporabniki proračuna RS oziroma proračuna občine, katerega delež prihodkov iz javnih virov je bil v letu 2019 višji od 50 %.

10. ZIUOOPE v prvem odstavku 16. člena določa, da se delodajalcu dodeli subvencija na podlagi vloge za dodelitev subvencije, ki jo skupaj z dokazili o izpolnjevanju pogojev iz prvega odstavka 12. člena ZIUOOPE vloži pri Zavodu Republike Slovenije za zaposlovanje najpozneje v 15 dneh po odreditvi skrajšanega delovnega časa. Kot izhaja iz tretjega odstavka 16. člena ZIUOOPE, Zavod Republike Slovenije za zaposlovanje o vlogi odloči s sklepom v 15 dneh od prejema vloge. Zakon o interventnih ukrepih za pripravo na drugi val COVID-19 (v nadaljevanju: ZIUPDV) pa je citirano zakonsko ureditev dopolnil in v 16. členu uvedel dodatno obveznost delodajalca, da v 8 delovnih dneh od odreditve dela s skrajšanim delovnim časom posreduje pisno odredbo za vse zaposlene, ki jim je bilo odrejeno takšno delo; obveznost velja za odredbe zaposlenim s skrajšanim delovnim časom od 11. 7. 2020 (tj. od začetka veljavnosti ZIUPDV).

11. Sodišče na podlagi zgoraj citiranih, za obravnavano zadevo relevantnih določb ZIUOOPE ugotavlja, da je z zakonom predpisani rok za oddajo vloge za dodelitev subvencije, kot jo je uveljavljala tožnica, 15 dni od odreditve skrajšanega delovnega časa. Med strankama sicer ni sporno, da je bila aplikacija za vložitev vloge za dodelitev subvencije za zaposlene z odrejenim skrajšanim delovnim časom na toženčevem Portalu za delodajalce na voljo šele 12. 6. 2020.

Vendar pa je, ne glede na navedeno, tožnica vlogo, kot nenazadnje v tožbi sama izrecno navede, tudi po presoji sodišča vložila prepozno. Kot med strankama ni sporno, je namreč tožnica, ki je delavki z odredbo z dne 31. 5. 2020 odredila delo s skrajšanim delovnim časom od 1. 6. 2020 dalje, vlogo za dodelitev subvencije vložila šele 30. 6. 2020. Pri čemer v obravnavanem primeru tožnica niti ne zatrjuje, da vloge ne bi mogla vložiti v času od 12. 6. 2020 do zadnjega dne predpisanega roka 15 dni od odreditve skrajšanega delovnega časa; vloge pa tožnica ni vložila v roku 15 dni niti, kolikor se v korist stranke šteje, da je ta rok začel teči šele 12. 6. 2020. Toženec je torej tožničino vlogo utemeljeno zavrgel kot prepozno (3. točka prvega odstavka 129. člena ZUP).

12. V zvezi s tožbenimi navedbami, da bi toženka o tožničini vlogi morala odločiti v 15-dneh, pa je treba pojasniti, da gre pri roku, ki ga določa tretji odstavek ZIUOOPE, za rok, ki je po svoji pravni naravi instrukcijski rok. Gre namreč za rok, ki velja za organ, ki mora v določenem času opraviti določeno dejanje v postopku. Prekoračitev tovrstnih rokov na nadaljnji potek postopka oziroma na odločitev v postopku ne vpliva, kolikor zakon izrecno ne določa drugače. Če organ ne odloči v predpisanem roku, ima stranka možnost, da odločitev izposluje z za to predvidenimi pravnimi sredstvi, to je pritožbo oziroma tožbo zaradi molka organa (glej 28. člen Zakona o upravnem sporu, v nadaljevanju: ZUS-1), pri čemer tožnica v konkretnem primeru niti ne zatrjuje, da bi takšna pravna sredstva uporabila. Ni pa zgolj zaradi prekoračenja instrukcijskega roka za odločitev le-ta nepravilna oziroma nezakonita. Tožnica je namreč predmetno vlogo, kot je bilo obrazloženo, vložila prepozno, zato je bila vloga z izpodbijanim sklepom utemeljeno zavržena. Tožničine navedbe, da ji je bila, ker toženec ni odločil v predpisanem roku, povzročena škoda, po navedenem na odločitev o tožbi v tem upravnem sporu zoper izpodbijani sklep ne morejo vplivati.

13. Ker je po povedanem izpodbijani sklep pravilen in zakonit, je sodišče tožbo kot neutemeljeno zavrnilo na podlagi prvega odstavka 63. člena ZUS-1.

14. Sodišče je v tem upravnem sporu odločilo brez glavne obravnave na podlagi določbe prvega odstavka 59. člena ZUS-1, ker dejansko stanje, ki je bilo podlaga za izdajo izpodbijanega sklepa, ni sporno (prvi odstavek 59. člena ZUS-1), pač pa iz tožbenih navedb izhaja zatrjevanje tožnice, da je toženec napačno uporabil določbe 16. člena ZIUOOPE, pri čemer gre za pravna vprašanja. Sodišče je zato odločilo na seji senata, pri čemer dodaja, da tudi nobena od strank sojenja na glavni obravnavi ni predlagala.

Subvencioniranje skrajšanega delovnega časa je bilo v nadaljevanju večkrat podaljšano, s t.i. sedmim protikoronskim zakonom (Zakon o interventnih ukrepih za pomoč pri omilitvi posledic drugega vala epidemije COVID-19, ZIUPOPDVE), ki je stopil v veljavo 31. decembra 2020, je bilo podaljšano do 30. 6. 2021.

Spletna stran ZRSZ: https://www.ess.gov.si/obvestila/obvestilo/povracilo-nadomestila-place-za-zacasno-cakanje-in-subvencije-skrajsani-delovni-cas.

Zakon o interventnih ukrepih za omilitev in odpravo posledic epidemije COVID-19 (2020) - ZIUOOPE  - člen 11, 12, 12/1, 12/2, 16

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.