UPRS Sodba I U 1620/2019-21
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2020-11-10

lekarniška dejavnost - opravljanje lekarniške dejavnosti - molk organa - podružnica

V zadevi ni sporno, da drugostopenjski organ ni odločil o tožničini pritožbi s 13. 6. 2019 zoper odločbo Občinske uprave Občine Cerkno in da ga je tožnica 6. 9. 2019 pisno pozvala, naj o zadevi odloči v nadaljnjih sedmih dneh. Na glavni obravnavi 10. 11. 2020 je tožnica povedala, da do tega dne odločba drugostopenjskega organa še ni bila izdana, do izdaje te sodbe pa sodišče tudi ni prejelo nobenega obvestila, da so se v vmesnem času te okoliščine spremenile. Poleg tega plačilo upravne takse ni procesna predpostavka za obravnavo vloge oziroma pritožbe v upravnem postopku, temveč zakon za njeno neplačilo predvideva nastop drugih pravnih posledic (zamudne obresti, prisilna izterjava). Toženka bi tako morala o tožničini pritožbi odločiti ne glede na dejstvo, ali je upravna taksa plačana ali ne.

I. Tožbi zaradi molka organa se ugodi tako, da se Županu Občine Cerkno naloži, da mora v roku 30 dni od pravnomočnosti te sodbe odločiti o pritožbi tožeče stranke s 13. 6. 2019 zoper odločbo Občinske uprave Občine Cerkno št. 160-002/2019-7 z 28. 5. 2019.

II. Tožena stranka je dolžna tožeči stranki povrniti stroške tega postopka v višini 469,70 EUR v roku 15 dni od vročitve te sodbe, od poteka tega roka dalje do plačila z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

1. Prvostopenjski organ je z odločbo št. 160-002/2019-7 z 28. 5. 2019 zavrnil vlogo tožnice za izdajo dovoljenja za odprtje podružnične lekarne v Občini Cerkno. Tožnica je zoper to odločbo 13. 6. 2019 vložila pritožbo in nato 6. 9. 2019 poslala urgenco, naslovljeno na župana občine, da naj o njeni pritožbi odloči v naslednjih sedmih dneh, ker bo drugače primorana sprožiti upravni spor.

Bistvene navedbe v tožbi in odgovoru na tožbo

2. V tožbi tožnica navaja, da kljub vloženi pritožbi drugostopenjski organ o pritožbi ni odločil v roku iz 256. člena Zakona o splošnem upravnem postopku (ZUP), zato ga je pozvala k izdaji odločbe v roku nadaljnjih sedmih dni. Ker toženka o njeni pritožbi ni odločila, v skladu z določbo drugega odstavka 28. člena Zakona o upravnem sporu (ZUS-1) vlaga tožbo v odprtem tridesetdnevnem roku po preteku sedemdnevnega roka za izdajo odločbe drugostopenjskega organa toženke. Meni, da je odločitev prvostopenjskega in drugostopenjskega organa nezakonita in vlaga tožbo iz razloga, ker je to edino pravno sredstvo, ki ga ima na voljo zoper odločitev toženke, ki je procesno in materialno nezakonita. V nadaljevanju tožbe po vsebini izpodbija odločitev prvostopenjskega organa. Sodišču predlaga, naj po izvedbi predlaganih dokazov tožbi ugodi, prvostopenjsko odločbo kot nezakonito odpravi in zadevo vrne istemu organu v ponovno odločanje. Hkrati zahteva povrnitev stroškov postopka z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

3. Toženka v odgovoru na tožbo prereka tožničine navedbe in zatrjuje, da je tožba neutemeljena, zato sodišču predlaga njeno zavrnitev. Meni, da je prvostopenjski organ v odločbi št. 160-002/2019-7 z 28. 5. 2019 utemeljil zakonito odločitev o zavrnitvi tožničine vloge za ustanovitev podružnice lekarne in podarja, da drugostopenjski organ ni odločal o pritožbi zato, ker tožnica ni poravnala svoje obveznosti za plačilo upravne takse, na kar je bila izrecno in pravilno opozorjena v navedeni odločbi v pravnem pouku. Ker upravna taksa ni bila plačana, toženka pritožbe ni obravnavala in meni, da je to popolnoma pravilno in zakonito ravnanje in da ne gre za molk organa, temveč za logično posledico opustitve tožničinega dolžnega ravnanja.

4. Na glavni obravnavi 10. 11. 2020 je tožnica spremenila tožbeni predlog na način, da namesto odprave izpodbijane odločbe in vrnitve v ponovno odločanje predlaga, naj sodišče toženki naloži, da v roku tridesetih dni od izdaje sodbe odloči o njeni pritožbi zoper prvostopenjsko odločbo.

5. Sodišče je spremembo tožbe dovolilo na podlagi prvega odstavka 185. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) v zvezi z 22. členom ZUS-1, saj je predlagana sprememba tožbenega predloga smotrna za dokončno ureditev razmerja med strankama. Poleg tega takšna sprememba tožbe v obravnavani zadevi ne posega v pravno varovani položaj druge stranke upravnega spora

6. V dokaznem postopku je sodišče vpogledalo v listine, ki sta jih v spis vložili obe stranki (priloge A3 do A17 in B1 do B11).

7. Tožnica je v tožbi predlagala še zaslišanje strank, vendar je sodišče ta dokazni predlog zavrnilo, saj glede na dejstvo, da je tožnica izpodbojno tožbo spremenila v tožbo zaradi molka organa, predlagani dokaz ni pomemben za odločitev v zadevi.

8. Toženka je v odgovoru na tožbo predlagala zaslišanje župana kot zakonitega zastopnika, vendar kljub pozivu sodišča, da svoj dokazni predlog substancira, tega ni storila, zato je sodišče tudi ta dokazni predlog zavrnilo.

10. Po določbi drugega odstavka 28. člena ZUS-1 sme stranka sprožiti upravni spor, če organ druge stopnje v dveh mesecih ali pa v krajšem, s posebnim predpisom določenim rokom, ne izda odločbe o strankini pritožbi zoper odločbo prve stopnje in če je tudi na novo zahtevo stranke ne izda v nadaljnjih sedmih dneh.

11. V obravnavanem primeru so procesne predpostavke za vložitev tožbe zaradi molka organa na navedeni pravni podlagi podane. V zadevi ni sporno, da drugostopenjski organ ni odločil o tožničini pritožbi s 13. 6. 2019 zoper odločbo Občinske uprave Občine Cerkno št. 160-002/2019-7 z 28. 5. 2019 in da ga je tožnica 6. 9. 2019 pisno pozvala, naj o zadevi odloči v nadaljnjih sedmih dneh (priloga A8). Na glavni obravnavi 10. 11. 2020 je tožnica povedala, da do tega dne odločba drugostopenjskega organa še ni bila izdana, do izdaje te sodbe pa sodišče tudi ni prejelo nobenega obvestila, da so se v vmesnem času te okoliščine spremenile

12. V zvezi z navedbo toženke, da drugostopenjski organ ni odločal o pritožbi zato, ker tožnica ni poravnala svoje obveznosti plačila upravne takse, sodišče pojasnjuje, da Zakon o upravnih taksah (ZUT) ne določa, da je plačilo upravne takse procesna predpostavka za obravnavo vloge oziroma pritožbe v upravnem postopku, temveč za njeno neplačilo predvideva nastop drugih pravnih posledic (zamudne obresti, prisilna izterjava). Toženka bi tako morala o tožničini pritožbi odločiti ne glede na dejstvo, ali je upravna taksa plačana ali ne.

13. Ker drugostopenjski organ o tožničini pritožbi ni odločil v zakonsko predpisanem roku

, niti ni tega storil v nadaljnjih sedmih dneh po tožničini zahtevi, je sodišče v skladu s prvim odstavkom 69. člena ZUS-1

tožbi ugodilo in toženki naložilo izdajo upravnega akta v roku 30 dni od prejema te sodbe. Ocenilo je, da je 30 dni primeren rok, v katerem bo lahko odločeno o tožničini pritožbi zoper odločbo prvostopenjskega organa.

14. Izrek o stroških temelji na tretjem odstavku 25. člena ZUS-1 in četrtem odstavku 3. člena Pravilnika o povrnitvi stroškov tožniku v upravnem sporu. Ker je bila zadeva rešena na glavni obravnavi in je tožnico v postopku zastopala pooblaščenka, ki je odvetnica, je toženka dolžna tožnici plačati stroške v višini 385,00 EUR, povečane za 22 % DDV, saj je tožničina pooblaščenka zavezanka za ta davek. Toženka je dolžna stroške v skupni višini 469,70 EUR povrniti v roku 15 dni od vročitve sodbe. V skladu s prvim odstavkom 299. člena Obligacijskega zakonika pa od poteka roka za prostovoljno plačilo teh stroškov tečejo zamudne obresti.

Glej: M. Dobravec Jalen v Komentar k 28. členu v E. Kerševan (ur.), Zakon o upravnem sporu s komentarjem, Ljubljana, GV Založba, 2019, str. 175 (9. točka).

Po prvem odstavku 39. člena ZUS-1 mora organ, če v primeru molka pozneje izda upravni akt, to sporočiti sodišču, pri katerem je sprožen spor.

Po prvem odstavku 256. člena ZUP mora biti odločba o pritožbi izdana in vročena stranki, brž ko je to mogoče, najpozneje pa v dveh mesecih od dneva, ko je organ prejel popolno pritožbo.

Prvi odstavek 69. člena ZUS-1 med drugim določa, da v primeru, če je tožba vložena zaradi molka, sodišče pa spozna, da je upravičena, naloži pristojnemu organu, kakšen upravni akt naj izda.

Zakon o upravnem sporu (2006) - ZUS-1  - člen 28, 28/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.