UPRS Sodba I U 1763/2020-11
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2022-03-15

brezplačna pravna pomoč - stroški odvetnika - napotnica - pravočasnost

Po prvem odstavku 40. člena ZBPP je izvajalec brezplačne pravne pomoči pristojni strokovni službi za BPP dolžan predložiti izpolnjeno napotnico v 15 dneh po opravljeni storitvi. V skladu z ustaljeno sodno prakso, ki ji pritrjuje tudi strokovna literatura, se v primerih, ko je upravičencu dodeljena BPP za zastopanje v postopku pred sodišči na prvi stopnji, šteje, da je storitev opravljena z vročitvijo odločbe sodišča prve stopnje. To pomeni, da trenutek opravljene storitve nastopi takrat, ko odvetnik prejme sodbo ali sklep sodišča prve stopnje, s katerima je odločeno o zadevi, za katero je dodeljena BPP.

II. Stroškovni zahtevek stranke z interesom se zavrne.

1. Okrožno sodišče v Ljubljani (organ za BPP) je z izpodbijanim sklepom odvetniku A. A., stranki z interesom v tem postopku, priznalo nagrado in potrebne izdatke za izvajanje brezplačne pravne pomoči na podlagi napotnice Bpp 684/2019 z dne 18. 3. 2019 v višini 93,60 EUR; navedeni znesek se poviša za 22 % DDV in skupno znaša 114,19 EUR; višji zahtevek je zavrnilo (I. točka izreka), določilo način in rok za plačilo zneska ter še, da je stranka z interesom zavezanec za plačilo DDV (II. in III. točka izreka).

2. V obrazložitvi je organ za BPP uvodoma navedel, da je bila z odločbo, št. Bpp 684/2019 z dne 18. 3. 2019, tožnici dodeljena izredna BPP za pravno svetovanje in zastopanje pred sodiščem I. stopnje v pravdnem postopku Okrajnega sodišča v Ljubljani IV P 82/2019 in v postopku mediacije, zaradi plačila zneska 250,70 EUR, od dne 13. 3. 2019 dalje. Za izvajanje BPP je bil določen navedeni odvetnik, stranka z interesom. Zahtevku slednjega o odmeri nagrade in potrebnih izdatkov v skupni višini 298,66 EUR je organ delno ugodil, upoštevaje določbe Odvetniške tarife (OT) in Zakona o odvetništvu (ZOdv). Stranki z interesom je – ob upoštevanju vrednosti spornega predmeta v višini 250,70 EUR (vrednost odvetniške storitve 200 točk po tar. št. 18/1 OT) – po tar. št. 39/1 OT za uvodni posvet s tožnico v trajanju do ene ure, ki je po njegovi oceni že zajemal tudi pregled listin, priznal nagrado v višini 50 točk (2 x 25 točk za prve in nadaljnje začete pol ure posveta ter pregleda) in po tar. št. 19/1 OT, v zvezi s tar. št. 18/1 OT, za pripravo in vložitev odgovora na dopolnitev tožbe in hkrati prve pripravljalne vloge nagrado v višini 100 točk (½ od 200 točk). Po tretjem odstavku 11. člena OT mu je priznal še pavšalne potrebne izdatke za fotokopiranje ter poštne in telekomunikacijske storitve v višini 6 točk (2% od polne nagrade v višini 300 točk). Skupna višina nagrade in pavšalnih potrebnih izdatkov, priznanih stranki z interesom, je tako znašala 156 točk, kar ob vrednosti ene odvetniške točke 0,60 EUR, znaša 93,60 EUR.

3. Tožnica se z odločitvijo organa za BPP ne strinja in vlaga tožbo, v kateri navaja, da napotnice, ki naj bi jo stranka z interesom pravočasno vrnil organu za BPP, ni nikoli prejela, zaradi česar ne pozna uveljavljanih postavk. Tudi iz izpodbijanega sklepa te postavke (uveljavljana opravila odvetnika v sodnem postopku, IV P 82/2019) pred vrnitvijo napotnice niso razvidne. Zadnja stvar, ki jo je odvetnik v predmetnem pravdnem postopku naredil zanjo je, da je na pošto 14. 7. 2020 oddal vso originalno dokumentacijo zadeve, IV P 82/2019. To kaže na to, da je odvetnik napotnico organu za BPP oddal prepozno, izven 15 dnevnega roka, saj jo je oddal šele 17. 8. 2020, še zlasti, ker je že 12. 6. 2020 organu za BPP predlagal svojo razrešitev. O tem je organ odločil z odločbo z dne 14. 7. 2020, kar pa pomeni, da bi moral odvetnik zanjo opravljati dejanja vse do 12. 7. 2020, tj. še en mesec po odpovedi pooblastila. V času trajanja odpovedi pooblastila ji tudi ni predal vse relevantne dokumentacije, kljub podanim pisnim prošnjam; dokumentacijo je tožnica tako prejela šele 17. 7. 2020, tj. en dan po tem, ko je bil narok, sklican v predmetni pravdni zadevi, že izveden. Ker odvetnik o nastali situaciji ni obvestil sodišča in je bil narok tega dne tudi izveden, je tožnica neposredno prejela sklep in sodbo na podlagi pripoznave. V nadaljevanju tožnica pojasnjuje še predmet spora, ki teče pred pravdnim sodiščem, tj. zadevo, v kateri ji je bila dodeljena BPP ter opisuje ravnanje stranke z interesom. Sodišču smiselno predlaga, naj tožbi ugodi in odloči, da stranka z interesom ne prejme plačila iz izpodbijanega sklepa.

4. Toženka na tožbo ni odgovorila, poslala je upravni spis.

5. Stranka z interesom, tj. izvajalec BPP, v odgovoru na tožbo uvodoma povzema preteklo sodelovanje s tožnico, na podlagi katerega izpostavlja svoj trud, ki ga je v to vložil. V 4. točki obrazložitve odločbe Okrožnega sodišča v Ljubljani (organa za BPP), št. Bpp 684/2019 z dne 14. 7. 2020, s katerim je bil razrešen kot izvajalec BPP v tej zadevi, je bilo odločeno, da v roku 15 dni od prejema te odločbe vrne napotnico, kar je storil pravočasno 17. 8. 2020. Tožnica je redno prejemala vso spisovno dokumentacijo, kar pomeni, da je v času oprave spornega naroka razpolagala z vso dokumentacijo, prav tako pa je imela dovolj časa, da bi sama vpogledala v sodni spis. Tožnica je bila o izročitvi dokumentacije tudi obveščena, z opozorilom na kopiranje na njene stroške, ki pa jih tožnica ni hotela kriti. Sodišču predlaga, naj tožbo zavrže oziroma podredno zavrne kot neutemeljeno. Zahteva tudi povrnitev stroškov tega postopka.

6. Sodišče uvodoma navaja, da je senat sodišča s sklepom, I U 1763/2020-10 z dne 15. 3. 2022, odločil, da v zadevi sodi sodnik posameznik (tretja alineja drugega odstavka 13. člena Zakona o upravnem sporu - v nadaljevanju ZUS-1). Gre za spor v zvezi s priznanjem nagrade in stroškov za zastopanje v zvezi z dodelitvijo brezplačne pravne pomoči po Zakonu o brezplačni pravni pomoči (v nadaljevanju ZBPP). Ker gre za vprašanja, o katerih se je izrekla že sodna praksa, je senat sklenil, da so v zadevi pogoji za odločanje po sodniku posamezniku podani.

7. Glede na to, da je stranka z interesom v odgovoru na tožbo podal predlog, naj sodišče predmetno tožbo – zaradi pomanjkanja tožničinega pravnega interesa – zavrže, se sodišče pred samo vsebinsko obravnavo tožbe opredeljuje do navedenega predloga.

8. Ker ZBPP v 48. in 49. členu predvideva primere

, ko je upravičenec do BPP (v tem primeru tožnica) dolžan povrniti sredstva, plačana iz naslova BPP, ima tožnica kot upravičenka za BPP tudi pravni interes, da zoper izpodbijani sklep organa za BPP vloži tožbo, kolikor bi menila, da je nagrada za opravljene storitve iz naslova BPP previsoka. Tako tudi sodna praksa

10. Predmet tega spora je odločitev organa za BPP, s katero je ta stranki z interesom, sicer izvajalcu BPP, priznal nagrado in potrebne izdatke za izvajanje brezplačne pravne pomoči na podlagi napotnice, št. Bpp 684/2019 z dne 18. 3. 2019, v skupni višini 114,19 EUR.

11. Upoštevaje izpodbijani sklep in tožbene navedbe je v zadevi najprej treba odgovoriti na vprašanje, ali je stranka z interesom (kot izvajalec BPP) organu za BPP pravočasno predložil izpolnjeno napotnico. Če izvajalec brezplačne pravne pomoči ne vrne napotnice v roku iz prvega odstavka 40. člena ZBPP, namreč ni upravičen do plačila storitev brezplačne pravne pomoči, kot to določa peti odstavek 40. člena ZBPP.

12. Tožnica v zvezi z nepravočasnostjo vložene napotnice navaja, da je stranka z interesom zadnjo storitev v pravdnem postopku

zanjo opravil 14. 7. 2020, ko je na pošto oddal vso originalno dokumentacijo zadeve, IV P 82/2019. Ker je bila napotnica oddana šele 17. 8. 2020, je po njenem mnenju oddana prepozno, izven 15 dnevnega roka iz prvega odstavka 40. člena ZBPP.

13. Po prvem odstavku 40. člena ZBPP je izvajalec brezplačne pravne pomoči pristojni strokovni službi za BPP dolžan predložiti izpolnjeno napotnico v 15 dneh po opravljeni storitvi.

, ki ji pritrjuje tudi strokovna literatura

, se v primerih, ko je upravičencu dodeljena BPP za zastopanje v postopku pred sodišči na prvi stopnji, šteje, da je storitev opravljena z vročitvijo odločbe sodišča prve stopnje. To pomeni, da trenutek opravljene storitve nastopi takrat, ko odvetnik prejme sodbo ali sklep sodišča prve stopnje, s katerima je odločeno o zadevi, za katero je dodeljena BPP.

15. V tej zadevi je med tožnico in stranko z interesom nesporno, da je bil stranka z interesom kot izvajalec BPP razrešen že pred samim končanjem sodnega postopka, za katerega je bila tožnici dodeljena BPP, z odločbo, št. Bpp 684/2019 z dne 14. 7. 2020, ko je od vključno dne 13. 7. 2020 dalje prenehala tudi tožničina pravica do izredne brezplačne pravne pomoči na podlagi odločbe Okrožnega sodišča v Ljubljani, št. Bpp 684/2019 z dne 18. 3. 2019. Tako je zaradi razrešitve in posledično oprave storitve nudenja brezplačne pravne pomoči

obveznost predložitve napotnice nastala šele s prejemom te odločbe, kot to pravilno opozarja že stranka z interesom v odgovoru na tožbo s citiranjem 4. točke obrazložitve navedene odločbe o razrešitvi z dne 14. 7. 2020 (v tej točki je bilo namreč določeno, da mora izvajalec BPP v roku 15 dni od prejema te odločbe vrniti napotnico). Iz podatkov v spisu izhaja, da je bila odločba organa za BPP, s katero je bil stranka z interesom razrešen kot izvajalec BPP, stranki z interesom vročena 31. 7. 2020, kar pomeni, da je bila napotnica, vložena 17. 8. 2020

, pravočasna (glej drugi odstavek 101. člena Zakona o splošnem upravnem postopku

16. Tožničine navedbe, da napotnica s strani stranke z interesom ni bila vložena pravočasno, temeljijo na napačnem pravnem naziranju, da je bila (zadnja) storitev (tj. storitev, od katere prične teči rok za vrnitev napotnice) opravljena že z dnem 14. 7. 2020. Četudi je res, da je stranka z interesom zadnje opravilo za tožnico opravil tega dne, to ne spremeni dejstva, da je bila storitev nudenja brezplačne pravne pomoči končana šele, ko je bil stranka z interesom kot izvajalec BPP razrešen, kot je bilo to pojasnjeno že v obrazložitvi zgoraj.

17. Tožnica v tožbi tudi navaja, da sploh ni bila seznanjena, katere postavke so bile uveljavljane, ker napotnice sploh ni prejela, to pa po njenem mnenju ni razvidno niti iz izpodbijanega sklepa.

18. V zvezi s tem sodišče pojasnjuje, da se je tožnica z vročitvijo izpodbijanega sklepa (očitno – op. sod.) seznanila o tem, kakšno nagrado in potrebne izdatke za izvajanje BPP je stranka z interesom prejel in tudi za katera opravila: za uvodni posvet s tožnico ter sestavo in vložitev odgovora na dopolnitev tožbe in hkrati prve pripravljalne vloge (kot to izhaja iz 5. točke obrazložitve izpodbijanega sklepa). Kljub temu tožnica obsega ali višine nagrad ter potrebnih izdatkov, priznanih stranki z interesom, ni prerekala, za kar je sicer imela pravni interes. S tem pa je tako nerelevantno tudi vprašanje, ali tožnica res ni bila seznanjena, katere vsa opravila je stranka z interesom navedel v napotnici; kot že rečeno, priznane nagrade tožnica ne prereka – ne po vrsti opravila, ne po višini.

19. Nazadnje sodišče še dodaja, da so – ob upoštevanju predmeta tega spora – druge navedbe, ki jih je tožnica še podala v tožbi nerelevantne, zaradi česar jih sodišče ni vsebinsko presojalo. Samo ozadje razrešitve stranke z interesom in odpoved pooblastila ter ugotavljanje, kaj bi izvajalec BPP po mnenju tožnice v postopku, v katerem je bila slednji dodeljena brezplačna pravna pomoč, moral početi, na pravilnost in zakonitost izpodbijanega sklepa ne more vplivati. Enako to velja za ugotavljanje dejstev v zvezi z (ne)predajo dokumentacije in zatrjevanimi negativnimi posledicami, ki naj bi tožnico doletele zaradi nepravilnega ravnanja stranke z interesom. Kolikor tožnica meni, da je stranka z interesom ravnal v nasprotju s predpisi, bo morala za dosego svojih ciljev (kakršnikoli že ti so) sprožiti druge, za to ustrezne postopke. Ob tem sodišče nima pristojnosti v nobeni zakonski podlagi, da bi – kot to navaja tožnica – posredovalo pri Okrajnem sodišču v Ljubljani, da bi to v predmetni pravdni zadevi nadaljevalo sodni postopek.

20. Ker je sodišče presodilo, da so tožbeni ugovori neutemeljeni, hkrati pa tudi ni našlo razlogov, zaradi katerih bi moralo odpraviti upravni akt po uradni dolžnosti, je tožbo tožnice na podlagi prvega odstavka 63. člena ZUS-1 kot neutemeljeno zavrnilo.

21. Sodišče je na podlagi prvega odstavka 59. člena ZUS-1 odločilo brez glavne obravnave (sojenje na seji), saj dejansko stanje, ki je bilo podlaga za izdajo upravnega akta, med tožnico in toženko ni bilo sporno. Večji del tožbenih navedb se je nanašal, kot pojasnjeno že zgoraj v obrazložitvi, na dejansko stanje, ki v zadevi sploh ni bilo pravno relevantno in katerega presoja ne bi mogla vplivati na zakonitost izpodbijanega sklepa. V zvezi s tožbenimi navedbami glede pravočasnosti pa relevantno dejansko stanje med tožnico in toženko niti ni bilo sporno (tj. datum vročitve oziroma posredovanja napotnice); sporna je bila zgolj pravilna uporaba materialnega prava, tj. določb ZBPP.

22. Sodišče ni odločalo o tožničini prošnji za oprostitev plačila sodnih taks, saj se po 10. členu Zakona o sodnih taksah v postopkih odločanja o dodelitvi brezplačne pravne pomoči taksa ne plača.

24. Odločitev o stroških postopka stranke z interesom je sodišče sprejelo na podlagi 154. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1, saj ZUS-1 vprašanja povrnitve stroškov strank z interesom ne ureja. Po prvem odstavku 154. členu ZPP mora stranka, ki v pravdi ne uspe, nasprotni stranki in njenemu intervenientu povrniti stroške. Stranka z interesom je predlagal zavrženje oziroma zavrnitev tožbe, kar pomeni, da je (glede na zavrnitev tožbe) s svojim predlogom uspel. Po prvem odstavku 155. člena ZPP sodišče pri odločanju o tem, kateri stroški naj se povrnejo stranki, upošteva samo tiste stroške, ki so bili potrebni za pravdo. O tem, kateri stroški so bili potrebni in koliko znašajo, odloči sodišče po skrbni presoji vseh okoliščin. Glede na vsebino odgovora na tožbo je sodišče presodilo, da ti stroški niso bili potrebni za pravdo, zato je stroškovni zahtevek stranke z interesom zavrnilo.

Tako prvi odstavek 48. člena določa, da če je upravičenec do brezplačne pravne pomoči delno ali v celoti uspel v postopku in je na podlagi pravnomočne odločbe sodišča pridobil premoženje oziroma dohodke, je dolžan povrniti Republiki Sloveniji razliko med stroški, ki so bili dejansko plačani iz naslova brezplačne pravne pomoči, in zneskom, ki ga je povrnila nasprotna stranka iz naslova stroškov postopka, oziroma tistim zneskom, ki ga je Republika Slovenija izterjala od nasprotne stranke v skladu s 46. členom tega zakona. Prvi odstavek 49. člena pa določa, da če upravičenec do brezplačne pravne pomoči v postopku ni uspel, je dolžan povrniti stroške, ki jih je Republika Slovenija plačala iz naslova brezplačne pravne pomoči, če se njegov materialni položaj po enem letu od pravnomočnega zaključka postopka, za katerega mu je bila dodeljena brezplačna pravna pomoč, toliko izboljša, da glede na trenutni materialni položaj ne bi bil več upravičen do brezplačne pravne pomoči in da bi zmogel delno ali v celoti povrniti stroške brez obresti, ki so bili izplačani iz naslova brezplačne pravne pomoči.

Glej tudi sklep Upravnega sodišča RS, III U 178/2017-21 z dne 12. 2. 2018.

V katerem ji je bila dodeljena brezplačna pravna pomoč.

Glej na primer sodbo Upravnega sodišča v zadevi I U 1517/2016-13 z dne 19. 12. 2017 in sodbo Upravnega sodišča v zadevi I U 1394/2015 z dne 26. 11. 2015.

Janželj, P.: Problemi priglasitve in odmere stroškov pooblaščencev po ZBPP, Odvetnik, št. 96/2020, str. 50.

Za pravno svetovanje in zastopanje pred sodiščem I. stopnje v pravdnem postopku Okrajnega sodišča v Ljubljani IV P 82/2019.

Kar je upoštevaje izpodbijani sklep in navedbe tožnice in stranke z interesom v tem postopku nesporno dejstvo.

Ta določa, da če je zadnji dan roka nedelja ali praznik Republike Slovenije ali dela prost dan v Republiki Sloveniji ali kakšen drug dan, ko se pri organu, pri katerem je treba opraviti dejanje postopka, ne dela, se izteče rok s pretekom prvega naslednjega delavnika.

Zakon o brezplačni pravni pomoči (2001) - ZBPP  - člen 40

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.