UPRS Sodba I U 913/2019-9
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2021-03-30

mag. Slavica Ivanovič (preds.), Adriana Hribar Milič (poroč.), Bojana Prezelj Trampuž

davčna izvršba - prispevki za socialno varnost - samostojni podjetnik posameznik - osebni stečaj - prednostne terjatve - odpust obveznosti - učinek sklepa

Davčni organ je v obravnavani zadevi pravilno uporabil določbo drugega odstavka 21. člena ZFPPIPP v besedilu v veljavi do 25. 4. 2016 (torej tudi ob začetku postopka osebnega stečaja, tj. dne 23. 6. 2015), ki je kot prednostne terjatve določila tiste nezavarovane terjatve iz naslova prispevkov, ki so nastale v zadnjem letu pred začetkom stečajnega postopka. Davčni organ tožnika pravilno terja za plačilo dolgovanih obveznosti iz naslova plačila prispevkov za socialno varnost, nastalih v zadnjem letu pred začetkom postopka osebnega stečaja, ki sodijo med prednostne terjatve, na katere sklep o odpustu obveznosti ne učinkuje.

II. Vsaka stranka trpi svoje stroške postopka.

1. Z izpodbijanim sklepom je Finančna uprava RS (v nadaljevanju prvostopenjski, tudi davčni organ) odločila, da se zoper tožnika opravi davčna izvršba dolgovanega zneska obveznosti, ki na dan 6. 11. 2018 znaša: glavnica 4.090,11 EUR, zamudne obresti 1.270,82 EUR in stroški tega sklepa 10,00 EUR, skupaj 5.370,93 EUR. Davčna izvršba se opravi z rubežem na tožnikove denarne prejemke, ki jih prejema od delodajalca družbe A. d.o.o. Rubež se opravi do višine davčnega dolga po sklepu o izvršbi, pri čemer se upošteva izvzetja iz 159. člena Zakona o davčnem postopku (v nadaljevanju ZDavP-2). V nadaljevanju navaja tabelo z izvršilnimi naslovi, datumi izvršljivosti, posameznimi dolgovanimi zneski in obračunom zamudnih obresti. V obrazložitvi izpodbijanega sklepa davčni organ navaja, da iz knjigovodske evidence davčnega organa izhaja, da tožnik ni v predpisanem roku poravnal davčnih obveznosti, zato je bilo potrebno v skladu z določbo 143. člena ZDavP-2 začeti davčno izvršbo. Zamudne obresti se obračunavajo v skladu s prvim in tretjim odstavkom 96. člena ZDavP-2. V nadaljevanju davčni organ navaja še tretji odstavek 157. člena, 160. člen, 162. člen in 165. člen ZDavP-2.

2. Ministrstvo za finance kot pritožbeni organ je tožnikovo pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno. Sklicuje se na 143. člen in 151. člen ZDavP-2. Pojasnjuje, da je bil nad tožnikom 23. 6. 2015 začet postopek osebnega stečaja, ki je bil pravnomočno končan 11. 10. 2018. Okrožno sodišče v Krškem je dne 3. 7. 2018 izdalo sklep o odpustu obveznosti, s katerim je med drugim sklenilo, da se obveznosti stečajnega dolžnika odpustijo ter da odpust učinkuje za vse terjatve upnikov do stečajnega dolžnika, ki so nastale do 23. 5. 2015, razen za terjatve iz drugega odstavka 408. člena Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (v nadaljevanju ZFPPIPP). Upoštevajoč vsebino navedenega sklepa o odpustu obveznosti, so bile tožniku odpuščene vse obveznosti, ki so nastale do 23. 6. 2015, razen tistih, ki so izvzete iz odpusta obveznosti po drugem odstavku 408. člena ZFPPIPP. Ta od uveljavitve Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (v nadaljevanju ZFPPIPP-G) določa, da odpust obveznosti ne učinkuje za prednostno terjatev iz prvega in drugega odstavka 21. člena in prvega odstavka 390. člena tega zakona. Drugi odstavek 21. člena ZFPPIPP je že od začetka uporabe zakona določal, da so v stečajnem postopku prednostne terjatve tudi nezavarovane terjatve za plačilo prispevkov, ki so nastale v zadnjem letu pred začetkom stečajnega postopka. Z novelo ZFPPIPP-G, veljavno od dne 26. 4. 2016, je bila omenjena določba spremenjena tako, da se kot prednostne terjatve štejejo tudi nezavarovane terjatve za plačilo prispevkov, ki so nastale pred začetkom postopka zaradi insolventnosti, torej ne da bi bilo to obdobje časovno omejeno. Upoštevajoč prehodno določbo tretjega odstavka 32. člena novele ZFPPIPP-G, se navedena sprememba drugega odstavka 21. člena ZFPPIPP uporablja le za tiste postopke, ki se uvedejo po uveljavitvi novele, tj. po 26. 4. 2016. V obravnavani zadevi je zato potrebno upoštevati določbo drugega odstavka 21. člena ZFPPIPP, ki je bila v veljavi do 25. 4. 2016 in je kot prednostne terjatve določala tiste nezavarovane terjatve iz naslova prispevkov, ki so nastale v zadnjem letu pred začetkom stečajnega postopka. Predmet izpodbijanega sklepa pa so pravilno neporavnane tožnikove obveznosti iz naslova prispevkov za socialno varnost za zasebnike od meseca junija 2014 do vključno meseca junija 2015. Obvezno zavarovanje samozaposlenih oseb, ki v Republiki Sloveniji samostojno opravljajo pridobitno ali drugo dovoljeno dejavnost, traja od dneva vpisa v poslovni register do dneva izbrisa iz registra. Tožnik je opravljal dejavnost kot podjetnik pod nazivom B. s.p. Posledično je obveznost iz naslova prispevkov za socialno varnost nastala zadnji dan časovnega obdobja, za katero se davek ugotavlja, tj. en dan pred začetkom postopka osebnega stečaja, in sicer dne 22. 6. 2015. Terjane obveznosti so nastale v zadnjem letu pred začetkom osebnega stečaja tožnika in gre za prednostne terjatve v smislu drugega odstavka 21. člena ZFPPIPP.

3. Tožnik se z odločitvijo ne strinja in v tožbi navaja, da je bil 23. 6. 2015 uveden postopek osebnega stečaja. Iz sklepa o odpustu obveznosti Okrožnega sodišča v Krškem St ... z dne 3. 7. 2018 izhaja, da se odpustijo obveznosti tožnika in da odpust učinkuje za vse terjatve upnikov do stečajnega dolžnika, ki so nastale do 23. 6. 2015. Tožnik navaja določbo 408. člena ZFPPIPP in zaključi, da so bile obveznosti, ki izhajajo iz izpodbijanega sklepa, tožniku v postopku osebnega stečaja odpuščene. Izpodbijani sklep pa vsebuje tudi prispevke za socialno varnost za obdobje od 1. 6. 2015 do 30. 6. 2015 in ne upošteva, da je bil zoper tožnika 23. 6. 2015 začet postopek osebnega stečaja, torej so obračuni izven enoletnega zakonskega roka. Sodišču predlaga, da izpodbijani sklep odpravi in zadevo vrne istemu organu v ponovni postopek, toženki pa naloži povrnitev stroškov postopka.

4. Toženka v odgovoru na tožbo prereka tožbene navedbe in vztraja pri razlogih iz obrazložitve sklepa prve stopnje in odločbe toženke. Dejstvo, da je bil postopek osebnega stečaja v obravnavani zadevi začet pred uveljavitvijo novele ZFPPIPP-G ne more vplivati na odločitev, saj je določba, po kateri odpust ne učinkuje na obveznosti iz drugega odstavka 21. člena ZFPPIPP, v veljavi vse od uveljavitve ZFPPIPP. Z izpodbijanim sklepom davčni organ terja plačilo obveznosti iz naslova prispevkov za socialno varnost za zasebnike za obdobje od junija 2014 do junija 2015, nastale v zadnjem letu pred začetkom stečajnega postopka tožnika in gre za prednostne terjatve v smislu drugega odstavka 21. člena ZFPPIPP. V skladu s tretjim odstavkom 44. člena ZDavP-2 davčna obveznost, za izpolnitev katere se znesek davka izračunava po koncu časovnega obdobje, za katero se davek ugotavlja, nastane zadnji dan časovnega obdobja, za katero se davek ugotavlja. Tudi iz samega sklepa o odpustu obveznosti z dne 3. 7. 2018 jasno in nedvoumno izhaja, da odpust obveznosti učinkuje le za navadne in podrejene terjatve upnikov do stečajnega dolžnika, ki so nastale do uvedbe stečajnega postopka, v danem primeru do 23. 6. 2015 in tako posledično na prednostne terjatve ne učinkuje.

6. Med strankama ni sporno, da je bil nad tožnikom 23. 6. 2015 začet postopek osebnega stečaja, ki je bil pravnomočno končan 11. 10. 2018 in da je v tem postopku Okrožno sodišče v Krškem s sklepom o odpustu obveznosti z dne 3. 7. 2018 odpustilo obveznosti stečajnega dolžnika (tožnika), ki so nastale do uvedbe postopka osebnega stečaja tožnika, to je do 23. 6. 2015, razen tistih, ki so izvzete iz odpusta obveznosti po drugem odstavku 408. člena ZFPPIPP (prispevki za socialno varnost kot nezavarovane prednostne terjatve). V predmetni zadevi je sporna razlaga prava oziroma uporaba prava in sicer določb prvega in drugega odstavka 21. člena in 408. člena ZFPPIPP v povezavi s sklepom o odpustu obveznosti, sprejetim v postopku osebnega stečaja tožnika.

7. Z izpodbijanim sklepom je davčni organ sklenil, da se zoper tožnika opravi davčna izvršba dolgovanega zneska obveznosti iz naslova prispevkov za socialno varnost za zasebnike, na podlagi izvršljivih obračunov prispevkov za socialno varnost za zasebnike – OPSVZ za obdobje od junija 2014 do vključno junija 2015. Na navedene obveznosti odpust obveznosti, sprejet v stečajnem postopku ne učinkuje, kot je določeno v drugem odstavku 408. člena ZFPPIPP, ki od začetka uporabe tega zakona (od 1. 10. 2008 dalje) določa, da odpust obveznosti ne učinkuje za prednostne terjatve iz prvega odstavka 390. člena tega zakona in za prednostne terjatve iz prvega odstavka 21. člena tega zakona.

8. Po presoji sodišča je neutemeljen tožnikov ugovor, da bi mu morale biti obravnavane terjatve iz naslova neplačanih prispevkov za socialno varnost odpuščene v skladu s Sklepom o odpustu obveznosti Okrožnega sodišča v Krškem St ..., izdanem 3. 7. 2018. Prispevki so opredeljeni kot nezavarovane prednostne terjatve tako v skladu z 21. členom ZFPPIPP, kot tudi v skladu z 21. členom novele ZFPPIPP-G, ki je stopila v veljavo 26. 4. 2016. Med strankama ni sporno, da je bil 23. 6. 2015 uveden osebni stečaj tožnika, v katerem je bil 3. 7. 2018 izdan Sklep Okrožnega sodišča v Krškem o odpustu obveznosti, ki je postal pravnomočen 11. 10. 2018. Po navedenem sklepu se odpustijo tožnikove obveznosti, odpust pa učinkuje za vse terjatve upnikov do stečajnega dolžnika, ki so nastale DO uvedbe stečaja, v danem primeru torej do 23. 6. 2015, razen za terjatve iz drugega odstavka 408. člena ZFPPIPP.

9. Pred uveljavitvijo novele ZFPPIPP-G (26. 4. 2016) so bile v skladu z veljavnim 21. členom ZFPPIPP (prvi oz. drugi odstavek) kot prednostne terjatve med drugim navedene tudi nezavarovane terjatve za plačilo prispevkov, ki so nastale v zadnjem letu pred uvedbo stečajnega postopka. Po uveljavitvi novele ZFPPIPP-G pa so v skladu s prvim odstavkom 21. člena bile kot prednostne terjatve prav tako navedene terjatve za plačilo prispevkov. Na podlagi drugega odstavka 21. člena ZFPPIPP pa so v postopku zaradi insolventnosti prednostne terjatve nezavarovane terjatve za plačilo prispevkov, ki so nastale PRED začetkom postopka zaradi insolventnosti. Upoštevajoč relevantne prehodne določbe tretjega odstavka 32. člena novele ZFPPIPP-G, se sprememba drugega odstavka 21. člena ZFPPIPP-G uporablja za postopke, uvedene PO uveljavitvi novele, torej po 26. 4. 2016. Osebni stečaj tožnika pa je bil uveden 23. 6. 2015, to pa je še pred uveljavitvijo novele ZFPPIPP-G, torej se za predmetno zadevo novela ZFPPIPP-G ne uporablja.

10. V zadevi je bilo pravilno uporabljeno materialno pravo in sicer določba 21. člena ZFPPIPP. Z izpodbijanim sklepom o prisilni izterjavi se pravilno terjajo obveznosti iz naslova plačila prispevkov za socialno varnost za obdobje od 1. 6. 2014 do 23. 6. 2015 (do uvedbe postopka osebnega stečaja tožnika). V skladu z določbo drugega odstavka 408. člena ZFPPIPP v zvezi s prvim in drugim odstavkom 21. člena ZFPPIPP pa so prispevki opredeljeni kot prednostne terjatve, za katere odpust obveznosti ne učinkuje. To stališče je skladno tudi z novejšo upravno-sodno prakso tega sodišča.

11. Sodišče dodatno pojasnjuje, da je določba 390. člena ZFPPIPP nespremenjen od začetka uporabe tega zakona in kot prednostne terjatve navaja tako terjatve iz prvega, kot tudi terjatve iz drugega odstavka 21. člena ZFPPIPP (pri tem pa dodaja še terjatve iz naslova preživnine in odškodnine, ki niso predmet tega postopka). Iz tega sledi, da je potrebno kot terjatve, na katere odpust obveznosti ne učinkuje, šteti tudi terjatve iz drugega odstavka 21. člena ZFPPIPP. Drugi odstavek 21. člena ZFPPIPP pa je že od začetka uporabe zakona določal, da so v stečajnem postopku prednostne terjatve tudi nezavarovane terjatve za plačilo prispevkov, ki so nastale v zadnjem letu pred začetkom stečajnega postopka. Z novelo ZFPPIPP-G, veljavno od 26. 4. 2016, je bila vnesena sprememba, po kateri so v insolventnih postopkih prednostne terjatve nezavarovane terjatve za plačilo prispevkov, ki so nastale pred začetkom postopka insolventnosti, ne da bi bilo to obdobje časovno omejeno.

12. Po povedanem je davčni organ v obravnavani zadevi pravilno uporabil določbo drugega odstavka 21. člena ZFPPIPP v besedilu v veljavi do 25. 4. 2016 (torej tudi ob začetku postopka osebnega stečaja, tj. dne 23. 6. 2015), ki je kot prednostne terjatve določila tiste nezavarovane terjatve iz naslova prispevkov, ki so nastale v zadnjem letu pred začetkom stečajnega postopka. V obravnavani zadevi je zadnje leto pred začetkom postopka osebnega stečaja tožnika obdobje od 23. 6. 2014 do začetka osebnega stečaja, tj. do 23. 6. 2015. Po presoji sodišča davčni organ tožnika pravilno terja za plačilo dolgovanih obveznosti iz naslova plačila prispevkov za socialno varnost, nastalih v zadnjem letu pred začetkom postopka osebnega stečaja, ki sodijo med prednostne terjatve, na katere sklep o odpustu obveznosti ne učinkuje. Obravnavana obveznost je tudi po mnenju sodišča nastala zadnji dan časovnega obdobje, za katero se ugotavlja, tj. en dan pred začetkom postopka osebnega stečaja, v konkretnem primeru 22. 6. 2015, in gre za prednostne terjatve v smislu drugega odstavka 21. člena ZFPPIPP.

13. Po presoji sodišča so bile v danem primeru relevantne okoliščine pravilno ugotovljene. Pravilno je bilo ugotovljeno dejansko stanje in pravilno uporabljeno materialno pravo. Izpodbijani sklep je pravilen in zakonit, sodišče v postopku pred njegovo izdajo ni našlo nepravilnosti, na katere je dolžno paziti po uradni dolžnosti, zato je na podlagi prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) tožbo kot neutemeljeno zavrnilo.

14. Glede na nespornost dejanskih ugotovitev, ki so ob zavzetem pravnem stališču relevantne za odločitev, je sodišče v skladu s prvim odstavkom 59. člena ZUS-1 v predmetni zadevi odločilo brez glavne obravnave. V konkretnem primeru je sporna uporaba oz. razlaga materialnega prava. Tožnik pa je svoja stališča s tem v zvezi podal že v pritožbi in tudi v tožbi, ter je po mnenju sodišča imel vse možnosti, da se s tem v zvezi v postopku izjavi.

15. Izrek o stroških temelji na četrtem odstavku 25. členu ZUS-1, po katerem vsaka stranka trpi svoje stroške postopka, če sodišče tožbo zavrne.

Glej sodbe Upravnega sodišča RS II U 394/2017 z dne 11. 6. 2019, I U 1192/2017 z dne 3. 7. 2018, I U 1671/2016-10 z dne 21. 11. 2017 in I U 2505/2018-7 z dne 19. 11. 2019.

Zakon o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (2007) - ZFPPIPP  - člen 21, 21/1, 21/2, 390, 390/1, 408, 408/2

Zakon o davčnem postopku (2006) - ZDavP-2  - člen 143

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.