UPRS Sodba I U 474/2021-10
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2021-04-13

Adriana Hribar Milič (preds.), Bojana Prezelj Trampuž (poroč.), mag. Mojca Muha

brezplačna pravna pomoč - pogoji za dodelitev brezplačne pravne pomoči - veriženje prošenj za dodelitev brezplačne pravne pomoči - zloraba možnosti dodelitve brezplačne pravne pomoči

Peta alineja 8. člena ZBPP določa, da se BPP po tem zakonu ne dodeli v upravnih sporih zaradi dodelitve BPP. Glede na ugotovljeno dejansko stanje v zadevi, bi upravni organ lahko uporabil omenjeno zakonsko določbo, ki jo je zakonodajalec uvrstil v določbe ZBPP ravno iz razloga, da se prepreči veriženje prošenj, do katerih prihaja v praksi, ko prosilec želi zoper odločbo organa za BPP sprožiti upravni spor, hkrati pa prosi za BPP za sestavo tožbe v upravnem sporu. Ne glede na to, je v izpodbijani odločbi toženka tožnikovo prošnjo za dodelitev BPP obravnavala vsebinsko ter jo zavrnila.

1. Organ za BPP je z izpodbijano odločbo zavrnil prošnjo tožnika za dodelitev brezplačne pravne pomoči (v nadaljevanju BPP) v obliki in obsegu pravnega svetovanja in zastopanja za sestavo tožbe zoper odločbo Okrožnega sodišča v Ljubljani, Bpp 3418/2020 z dne 30. 12. 2020 ter za pravno svetovanje in zastopanje pred sodiščem v upravnem sporu.

2. Iz obrazložitve izhaja, da je tožnik zaprosil za dodelitev BPP za pravno svetovanje in zastopanje za sestavo in vložitev tožbe zoper odločbo Okrožnega sodišča v Ljubljani Bpp 3418/2020 z dne 30. 12. 2020 ter za pravno svetovanje in zastopanje v upravnem sporu. Organ za BPP se sklicuje na določila 22. člena Zakona o brezplačni pravni pomoči (v nadaljevanju ZBPP) v zvezi z izjemno BPP, ki se prosilcu lahko dodeli, če prosilec izpolnjuje pogoje iz 24. člena ZBPP in če lastni dohodek prosilca oziroma lastni dohodek družine ne presega višine štirih osnovnih zneskov minimalnega dohodka, določenega z zakonom, ki ureja socialno varstvene prejemke, premoženje prosilca in njegove družine pa ne presega višine 60 osnovnih zneskov minimalnega dohodka (prvi odstavek 22. člena ZBPP). Organ za BPP se sklicuje tudi na drugi odstavek 22. člena ZBPP, ki izrecno izključuje dodelitev izjemne BPP osebam, ki jim je bila omejena ali odvzeta poslovna sposobnost zaradi pogostega vlaganja očitno nerazumnih vlog v sodnih postopkih, kar je razvidno iz sklepa Okrajnega sodišča v Ljubljani N 53/2011 z dne 18. 5. 2012 ter sklepa Višjega sodišča v Ljubljani II Cp 2040/2012 z dne 10. 10. 2012. Nadalje se organ za BPP sklicuje tudi na določilo 36. člena ZBPP in presoja pogoje za dodelitev nujne BPP ter ugotavlja, da bi bila upoštevaje tožnikovo pokojnino v višini 937,37 EUR, dodelitev BPP tožniku v nasprotju s prepovedjo dodatnega finančnega obremenjevanja prosilca iz 1. člena ZBPP. Organ za BPP je presojal tudi pogoje za dodelitev redne BPP, pri čemer se je skliceval na določilo 13. in 14. člena ZBPP ter ugotovil, da tožnikova pokojnina v višini 937,37 EUR presega znesek, določen v drugem odstavku 13. člena ZBPP v zvezi z drugim odstavkom 8. člena Zakona o socialno varstvenih prejemkih (v nadaljevanju ZSVarPre), ki znaša 804,36 EUR. Na podlagi navedenega je organ za BPP tožnikovo prošnjo za dodelitev BPP kot neutemeljeno zavrnil na podlagi 2. točke drugega odstavka 37. člena ZBPP.

3. Tožnik se z izpodbijano odločbo ne strinja in po skrbnici vlaga tožbo, v kateri navaja, da je zaradi dolgoletnega psihičnega in ekonomskega nasilja izgubil vse premoženje, uspešno podjetje, delovno sposobnost in sposobnost samostojnega varovanja svojih pravic in interesov v sodnih in upravnih postopkih. Navaja, da organ za BPP navedenih dejstev ne upošteva in mu z zlorabo 6. alineje drugega odstavka 22. člena ZBPP krati pravico do nujne in izjemne BPP. Ob tem se sklicuje na vse odločbe toženke, ki so mu bile izdane od odvzema poslovne sposobnosti. Navaja, da so vse odločbe nezakonite zaradi neupoštevanja temeljnih določb iz 6., 7., 8. in 9. člena Zakona o splošnem upravnem postopku (v nadaljevanju ZUP). Navaja, da mu toženka ni nikoli dala možnosti, da se izjavi o vseh dejstvih in okoliščinah, zaradi česar ni ugotovila resničnega dejanskega stanja. Sklicuje se tudi na 7. alinejo drugega odstavka 22. člena ZBPP in navaja, da izpolnjuje pogoje za dodelitev nujne in izjemne BPP. Sklicuje se tudi na izvedensko mnenje prim. A.A., psihiatrično dokumentacijo tožnika, izjavo tožnika, podano na CSD Domžale dne 13. 2. 2020, poziv Državnega zbora Okrajnemu sodišču v Domžalah z dne 11. 11. 2020 ter na odgovor Okrajnega sodišča v Domžalah z dne 23. 11. 2020. Sodišču predlaga, da zaradi pravilne ugotovitve dejanskega stanja opravi glavno obravnavo, na kateri naj poleg tožnika in njegove skrbnice zasliši psihiatra A.A., višji sodnici B.B. in C.C. ter izpodbijano odločbo razveljavi (pravilno: odpravi, op. sodišča) in ugodi tožnikovi prošnji za dodelitev BPP. Pred opravo glavne obravnave naj sodišče pribavi in preuči spise Okrožnega sodišča v Ljubljani III P 206/97, II P 1014/98 in II P 1845/2000. Meni, da je izpodbijana odločba nezakonita in krši tožnikove pravice iz 3., 6., 13. in 14. člena Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (v nadaljevanju EKČP).

4. Organ za BPP je poslal upravne spise, odgovora na tožbo pa ni podal.

6. V obravnavanem primeru je sporna zavrnitev tožnikove prošnje za dodelitev BPP za pravno svetovanje in zastopanje za sestavo tožbe zoper odločbo Okrožnega sodišča v Ljubljani Bpp 3418/2020 z dne 30. 12. 2020 ter za pravno svetovanje in zastopanje v tem upravnem sporu.

7. Peta alineja 8. člena ZBPP določa, da se BPP po tem zakonu ne dodeli v upravnih sporih zaradi dodelitve BPP. Glede na ugotovljeno dejansko stanje v zadevi, bi upravni organ lahko uporabil omenjeno zakonsko določbo, ki jo je zakonodajalec uvrstil v določbe ZBPP ravno iz razloga, da se prepreči veriženje prošenj, do katerih prihaja v praksi, ko prosilec želi zoper odločbo organa za BPP sprožiti upravni spor, hkrati pa prosi za BPP za sestavo tožbe v upravnem sporu. Ne glede na to, je v izpodbijani odločbi toženka tožnikovo prošnjo za dodelitev BPP obravnavala vsebinsko ter jo zavrnila. S tem je storila več, kot pa bi bila dolžna dejansko storiti, saj bi lahko tožnikovo prošnjo zavrgla. Tožnik razlogom za zavrnitev njegove prošnje za dodelitev BPP ugovarja na pavšalni ravni. Navaja še okoliščine, ki pa za presojo tega upravnega spora niso relevantne. Zato se sodišče do njih tudi ni dolžno izjasnjevati.

8. Tožnik se je v tožbi skliceval na različne listine v zvezi z odvzemom poslovne sposobnosti ter na izvedenska mnenja in v zvezi z navedenim predlagal svoje zaslišanje in zaslišanje drugih prič. Sodišče vse predlagane dokaze in predlagana zaslišanja kot nepotrebna zavrača, saj tožnik s predlaganimi zaslišanji in listinami izkazuje dejstva, ki jih zatrjuje v zvezi z tožnikovo poslovno nesposobnostjo, kar za odločitev v konkretnem primeru ni relevantno, saj bi morala toženka tožnikovo prošnjo za dodelitev BPP zavreči.

9. Sodišče je odločilo na seji senata na podlagi prvega odstavka 59. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1), ker relevantno dejansko stanje med strankama ni sporno.

10. Glede na navedeno je sodišče tožbo zavrnilo na podlagi določila tretje alineje drugega odstavka 63. člena ZUS-1, ker je ugotovilo, da je izpodbijani upravni akt po zakonu utemeljen, vendar iz drugih razlogov, kot so navedeni v upravnem aktu.

Zakon o brezplačni pravni pomoči (2001) - ZBPP  - člen 8, 8-5

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.