UPRS Sodba III U 237/2019-11
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2021-03-11

Andrej Orel (preds.), Lea Chiabai (poroč.), Valentina Rustja

kmetijsko gospodarska zbornica slovenije - zbornični prispevek - odmera zborničnega prispevka - prispevna stopnja - neobrazložena odločba - bistvena kršitev določb postopka

V obravnavanem primeru ni sporno, da je tožnik kot lastnik in zakupnik kmetijskih zemljišč obvezni član zbornice in s tem zavezanec za zbornični prispevek. Po presoji sodišča pa je obrazložitev izpodbijane odločbe pomanjkljiva v delu, ki se nanaša na stopnjo, uporabljeno pri odmeri zborničnega prispevka. Prvostopenjski organ v izpodbijani odločbi namreč ne omeni (s tega vidika) bistvene določbe četrtega odstavka 23. člena ZKGZ, ki ureja povišanje ali znižanje v sicer tretjem odstavku tega člena določene 4 % stopnje. Če je takšno prvostopenjsko obrazložitev še mogoče razumeti ob dejstvu, da gre pri odmeri zborničnega prispevka za množične postopke, pa bi razloge odločitve z vidika uporabljene stopnje za leto 2018 ob obravnavanju tožnikove pritožbe moral dopolniti drugostopenjski organ

I. Tožbi se ugodi, odločba Kmetijsko gozdarske zbornice Slovenije, št. 10-034156/2018 z dne 31. 5. 2019, se odpravi in se zadeva vrne istemu organu v ponovni postopek.

II. Tožena stranka je dolžna tožeči stranki povrniti stroške tega postopka v znesku 15,00 EUR v roku 15 dni od vročitve te sodbe, od poteka tega roka dalje do plačila z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

1. Kmetijsko gozdarska zbornica Slovenije (v nadaljevanju zbornica ali prvostopenjski organ) je tožniku z odločbo, št. 10-034156/2018 z dne 31. 5. 2019, odmerila zbornični prispevek za leto 2018 v znesku 21,19 EUR, in sicer po stopnji 4,8 % od zneska katastrskega dohodka v višini 441,51 EUR kot osnove za odmero. V obrazložitvi odločbe je navedeno, da Zakon o kmetijsko gozdarski zbornici Slovenije (v nadaljevanju ZKGZ) v 8. členu določa obvezno članstvo v zbornici, da je dolžnost obveznih članov zbornice plačilo zborničnega prispevka (22. člen ZKGZ) ter da so v skladu s 1. alinejo prvega odstavka 9. člena in prvim odstavkom 23. člena ZKGZ ter 1. alinejo prvega odstavka 3. člena Sklepa o stopnjah, načinih in rokih zbiranja zborničnega prispevka Kmetijsko gozdarske zbornice Slovenije za leto 2018 (v nadaljevanju Sklep) obvezni člani zbornice, in s tem zavezanci za plačilo zborničnega prispevka, osebe, ki kot lastniki, zakupniki, uživalci, imetniki pravice uporabe ali uporabniki kmetijskih zemljišč in gozdov na območju Republike Slovenije za svoj račun opravljajo kmetijsko oziroma gozdarsko dejavnost ter katastrski dohodek teh kmetijskih in gozdnih zemljišč v letu 2018 dosega najmanj 91,85 EUR. V skladu z drugim in tretjim odstavkom 23. člena ZKGZ ter drugim in tretjim odstavkom 3. člena Sklepa je osnova za zbornični prispevek A katastrski dohodek kmetijskih in gozdnih zemljišč, ugotovljen za preteklo leto po predpisih o ugotavljanju katastrskega dohodka, zmanjšan zaradi naravnih nesreč, požara ali drugih izrednih dogodkov, ki jih ni bilo mogoče preprečiti, oziroma katastrski dohodek, zmanjšan za oprostitve po 73. členu Zakona o dohodnini (v nadaljevanju ZDoh-2). Stopnja za odmero zborničnega prispevka A znaša 4,8 % od osnove, vendar ne manj kot pavšalni znesek v višini 8,35 EUR.

2. Tožnik je zoper odločitev prvostopenjskega organa vložil pritožbo, ki pa jo je Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano (v nadaljevanju drugostopenjski organ) zavrnilo kot neutemeljeno. Drugostopenjski organ pojasnjuje, da je tožnik obvezen član zbornice in zavezanec za plačilo zborničnega prispevka A. Iz uradnih podatkov zemljiške knjige ter zemljiškega katastra namreč izhaja, da je bil v letu 2018 lastnik in zakupnik kmetijskih zemljišč in gozdov. Njegov katastrski dohodek iz lastništva je znašal 436,42 EUR, iz zakupa pa 5,09 EUR, torej skupaj 441,51 EUR. Drugostopenjski organ pojasnjuje, da je višina zborničnega prispevka odvisna od višine katastrskega dohodka ter da ta v tožnikovem primeru v letu 2018 presega 91,85 EUR, s čimer izpolnjuje vse zakonsko določene pogoje za obvezno članstvo v zbornici in za plačilo zborničnega prispevka, ki mu je bil odmerjen v višini 4,8 % od osnove. Pri odmeri se je upoštevalo lastništvo in zakup, vpisano v zemljiško knjigo, ter potrdilo Finančne uprave RS, št. DT 0211-66254/2019 z dne 5. 8. 2019, iz katerega je razvidno stanje katastrskega dohodka tožnika, ki je na dan 30. 6. 2018 znašal 441,51 EUR. Ob sklicevanju na določbe Zakona o kmetijskih zemljiščih (ZKZ) in Uredbe o podrobnejših merilih za presojo, ali obdelovalec ravna kot dober gospodar, drugostopenjski organ poudarja, da se za vsako fizično osebo, ki je lastnik, zakupnik ali drug uporabnik kmetijskega zemljišča, šteje, da opravlja kmetijsko dejavnost, in se po Zakonu o ugotavljanju katastrskega dohodka (ZUKD) predpostavlja, da je iz tega naslova pridobila dohodek in je zato zavezanka za davek od dohodka iz kmetijstva po ZDoh-2 in tudi zavezanka za plačilo zborničnega prispevka po ZKGZ. Da so obravnavana zemljišča kmetijska zemljišča in gozdovi, za katera se ugotavlja katastrski dohodek, izhaja iz prvostopenjskega spisa (strokovnih podlag za odmero zborničnega prispevka, ki temeljijo na podatkih zemljiškega katastra).

3. Tožnik se z odločitvijo o odmeri zborničnega prispevka za leto 2018 ne strinja in s tožbo sodišču predlaga, naj izpodbijano odločbo, ki je nezakonita, razveljavi (pravilno odpravi), tožena stranka pa naj mu povrne stroške postopka. Tožnik vztraja pri vseh pritožbenih navedbah ter posebej poudarja, da ne minister, ki je pristojen za kmetijstvo, ne vlada in ne zvornica nimajo diskrecijske pravice pri določanju višine zborničnega prispevka. 23. člen ZKGZ določa zbornični prispevek v višini 4 % od osnove. V četrtem odstavku tega člena je določena izjema, da se lahko v soglasju z vlado stopnja prispevka po sklepu sveta zbornice glede na obseg nalog iz letnega programa dela, ki se financirano z zborničnega prispevka zniža ali zviša za 20 %. Prvostopenjski in drugostopenjski organ bi morala zato z internim aktom izdelati kriterije in merila, ki bi določala kdaj in na kakšen način je možno zbornični prispevek znižati ali zvišati. Iz izpodbijane odločbe ne izhajajo razlogi za določitev višine prispevka v konkretnem primeru.

4. Tožnik poudarja, da zakon določa, da bi morala zbornica sredstva za svoje delo pridobivati v veliki meri s tržno dejavnostjo, ki pa se vedno bolj ukinja. Ker je sodeloval pri usklajevanju zakona ve, da ni bilo nikoli mišljeno breme financiranja zbornice prevaliti le na pleča kmetov, kar je smiselno potrdil tudi drugostopenjski organ, saj se do teh navedb ne opredeljuje in jih s tem molče potrjuje, verjetno tudi na podlagi pravnomočne odločitve Upravnega sodišča RS št. III U 418/2016 v skoraj identični zadevi. V izpodbijani in drugostopenjski odločbi gre za bistvene kršitve določb Zakona o splošnem upravnem postopku (v nadaljevanju ZUP), odločba pa je tudi sama s sabo v nasprotju.

5. Tožena stranka, ki je sodišču predložila upravne spise, je v odgovoru na tožbo vztrajala pri svoji odločitvi, sodišču pa predlagala, naj tožbo zavrne kot neutemeljeno.

6. Predmet presoje v tem upravnem sporu je pravilnost in zakonitost odločbe, s katero je bil tožniku odmerjen zbornični prispevek za leto 2018. Sodišče zato v tej obrazložitvi ni povzemalo in se niti ni opredeljevalo do tožnikovih trditev o domnevnih napakah in zlorabah (tedanjega) ministra za kmetijstvo, saj se te ne nanašajo na izpodbijano odločbo in zato niso predmet tega postopka.

7. V skladu s prvim odstavkom 25b. člena ZKGZ zbornica svojim članom odmerja zbornični prispevek, ga pobira in izterjuje. Zbornični prispevek se, kot določa drugi odstavek 25b. člena ZKGZ, odmeri z odločbo, izdano v upravnem postopku. Glede na takšno zakonsko ureditev je pri vodenju postopka odmere zborničnega prispevka ter izdaji prvo in drugostopenjske odločbe treba ustrezno upoštevati določbe ZUP. Ta v prvem odstavku 214. člena določa kaj mora obsegati obrazložitev odločbe upravnega organa, in sicer: razložitev zahtevkov strank in njihove navedbe o dejstvih; ugotovljeno dejansko stanje in dokaze, na katere je le-to oprto; razloge, odločilne za presojo posameznih dokazov; navedbo določb predpisov, na katere se opira odločba; razloge, ki glede na ugotovljeno dejansko stanje narekujejo takšno odločbo; in razloge, zaradi katerih ni bilo ugodeno kakšnemu zahtevku strank. Določba prvega odstavka 214. člena ZUP se po 254. členu tega zakona smiselno uporabljajo tudi za odločbo o pritožbi, pri čemer drugi odstavek tega člena določa, da se morajo v obrazložitvi drugostopenjske odločbe presoditi vse pritožbene navedbe. Zgolj v primeru, če je že prvostopenjski organ v svoji obrazložitvi pravilno presodil navedbe, ki se uveljavljajo v pritožbi, se drugostopenjski organ lahko sklicuje na razloge prve stopnje. Navedeno je pomembno, ker se, čeprav drugostopenjska odločba o zavrnitvi pritožbe ni akt, ki se lahko izpodbija v upravnem sporu, v njej navedeni razlogi upoštevajo pri presoji, ali je sprejeta upravna odločitev ustrezno obrazložena. Če pa odločitev ostane pomanjkljivo obrazložena in je kot take ni mogoče preizkusiti, to pomeni absolutno bistveno kršitev pravil postopka iz 7. točke drugega odstavka 237. člena ZUP, ki je razlog za odpravo odločbe in vrnitev zadeve v ponovni upravni postopek.

8. Sodišče ugotavlja, da v obravnavanem primeru ni sporno, da je tožnik kot lastnik in zakupnik kmetijskih zemljišč obvezni član zbornice in s tem zavezanec za zbornični prispevek, konkretno za zbornični prispevek A iz 23. člena ZKGZ. Tem ugotovitvam tožene stranke tožnik ne oporeka, kot tudi ne oporeka višini v odločbi ugotovljenega katastrskega dohodka, ki je osnova za odmero prispevka.

9. Po presoji sodišča pa je obrazložitev izpodbijane odločbe pomanjkljiva v delu, ki se nanaša na stopnjo, uporabljeno pri odmeri zborničnega prispevka A za leto 2018. Prvostopenjski organ s tega vidika bistvene določbe četrtega odstavka 23. člena ZKGZ (ki ureja povišanje ali znižanje sicer v tretjem odstavku tega člena določene 4 % stopnje) v izpodbijani odločbi ne omeni. Omenja (in še to le, ko obrazlaga, kaj je osnova za zbornični prispevek) samo številke nekaterih, ne (navede) pa vseh s tega vidika relevantnih določb Sklepa (prim. 14. člen). Če je takšno prvostopenjsko obrazložitev še mogoče razumeti ob dejstvu, da gre pri odmeri zborničnega prispevka za množične postopke, pa bi razloge odločitve z vidika uporabljene stopnje za leto 2018 ob obravnavanju tožnikove pritožbe moral dopolniti drugostopenjski organ. Ta pa je utemeljeval, da je tožnik obvezni član zbornice in zavezanec za plačilo zborničnega prispevka A, čeprav to niti ni sporno, medtem ko je glede uporabljene stopnje navedel zgolj to, da je zbornični prispevek odmerjen v višini 4,8 % od osnove, ne da bi obrazložil podlago za višino tako določene stopnje in predvsem tudi ne, ali so bili izpolnjeni pogoji za uporabo navedene stopnje za celotno leto 2018. S tega vidika glede na podano obrazložitev pravilnosti in zakonitosti izpodbijane odločbe ni mogoče preizkusiti in je zato sodišče, zaradi bistvene kršitve pravil postopka iz 7. točke drugega odstavka 237. člena ZUP, na podlagi 3. točke prvega odstavka 64. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) tožbi ugodilo in izpodbijano prvostopenjsko odločbo odpravilo ter v skladu s tretjim odstavkom istega člena ZUS-1 zadevo vrnilo v ponovni postopek prvostopenjskemu organu.

10. V ponovnem postopku mora že prvostopenjski organ obrazloženo utemeljiti, da in zakaj so izpolnjeni pogoji za uporabo 4,8 % stopnje pri odmeri zborničnega prispevka A za celotno leto 2018, in sicer glede na določbe četrtega odstavka 23. člena in petega odstavka 22. člena ZKGZ, pri čemer je treba upoštevati tudi določbe prvega odstavka 154. člena in 155. člena Ustave RS. Kolikor ti pogoji niso izpolnjeni, je namreč treba uporabiti sicer z zakonom predpisano stopnjo za odmero zborničnega prispevka A iz tretjega odstavka 23. člena ZKGZ.

11. Sodišče je na podlagi določbe 1. alineje drugega odstavka 59. člena ZUS-1 v upravnem sporu odločilo brez glavne obravnave, ker je bilo že na podlagi tožbe, izpodbijanega akta ter upravnih spisov očitno, da je treba tožbi ugoditi in upravni akt odpraviti, v postopku pa ni sodeloval stranski udeleženec.

12. Ker je sodišče tožbi tožnika ugodilo in izpodbijani upravni akt odpravilo, je tožnik po določbi 3. odstavka 25. člena ZUS-1 upravičen do povračila stroškov postopka. Te stroške je sodišče, skladno z določbo 3. člena Pravilnika o povrnitvi stroškov tožniku v upravnem sporu, odmerilo v pavšalnem znesku 15,00 EUR, glede na to, da je bila zadeva rešena na seji, tožnika pa ni zastopal odvetnik. Sodno takso, ki jo je tožnik plačal za tožbo, bo sodišče tožniku vrnilo po uradni dolžnosti (37. člen Zakona o sodnih taksah in opomba 6.1.c taksne tarife tega zakona).

Enako v sodbi Upravnega sodišča RS, št. III U 418/2016-16 z dne 20. 9. 2018

Zakon o Kmetijsko gozdarski zbornici Slovenije (1999) - ZKGZ  - člen 22, 22/4, 22/5, 23, 23/4, 25b, 25b/1, 25b/2

Zakon o splošnem upravnem postopku (1999) - ZUP  - člen 214, 214/1, 254

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.