UPRS Sodba II U 153/2019-10
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2021-09-22

Nevenka Đebi (preds.), Violeta Tručl (poroč.), Mojca Medved Ladinek

BREZPLAČNA PRAVNA POMOČ - UPRAVNI POSTOPEK

brezplačna pravna pomoč - stroški odvetnika - odmera nagrade in stroškov odvetnika - odvetniška tarifa - nepravdni postopek - prepoved stikov - napačna uporaba materialnega prava

V predmetni zadevi je bila prosilki brezplačna pravna pomoč dodeljena za nepravdno zadevo, ki se je nanašala na prepoved stikov med mld. C. C. in njegovim očetom Č. Č. V tej zadevi torej ni šlo za pravdo, ki se začne na podlagi tožbe, za kar je nagrada predpisana s tar. št. 18 OT, ampak za nepravdni postopek, zaradi česar je treba uporabiti tar. št. 23 OT.

I. Tožbi se ugodi. Sklep Organa za brezplačno pravno pomoč Okrožnega sodišča v Murski Soboti, št. Bpp 275/2017-8 z dne 5. 2. 2019 se odpravi in se zadeva vrne istemu organu v ponovno odločanje.

II. Tožena stranka je dolžna tožeči stranki povrniti stroške tega postopka v znesku 347,70 € v roku 15 dni od vročitve te sodbe, od poteka tega roka dalje do plačila z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

1. Z izpodbijanim sklepom je organ za brezplačno pravno pomoč tožniku za izvajanje brezplačne pravne pomoči v nepravdni zadevi Okrožnega sodišča v Murski Soboti N 115/2017 po Odvetniški tarifi (v nadaljevanju OT) odmeril znesek 215,36 EUR in 47,38 EUR za DDV, torej skupaj znesek 262,74 EUR. Iz obrazložitve izhaja, da je bil tožnik določen za izvajanje brezplačne pravne pomoči upravičenki A. A. Po opravljenih odvetniških storitvah je pravočasno vrnil potrjeno in izpolnjeno napotnico skupaj s stroškovnikom. Organ za brezplačno pravno pomoč je stroške odmeril v skladu z veljavno OT in pri tem upošteval obseg odobrene brezplačne pravne pomoči. Navaja, da gre v tem primeru za nepravdno zadevo zaradi predloga za prepoved stikov, torej ne gre za tipičen nepravdni, temveč za posebni (nepravdni) postopek, ki v skladu z drugim odstavkom 406. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) spada v spore iz razmerij med starši in otroki, zaradi česar je organ tožniku odmeril nagrado po tar. št. 18/2-8 OT, ki določa nagrado za tožbo v sporih o stikih z otroki, kar pomeni nagrado v višini 160 točk. Organ za brezplačno pravno pomoč je tako tožniku namesto priglašenih 200 točk za predlog za prepoved stikov priznal le 160 točk, v skladu s tem pa mu je odmeril tudi nagrado za predlog za izdajo začasne odredbe, za zastopanje na narokih ter za sestavo in vložitev pripravljalne vloge. Za vložitev pripravljalnih vlog z dne 15. 6. 2018 in 4. 2. 2018 je tožniku v skladu s tar. št. 23/1 priznal dvakrat po 50 točk, saj po vsebini nista obrazloženi vlogi. Organ je tožniku priznal tudi 100 točk za urnino in zaključil, da skupna vrednost storitev znaša 920 točk. V skladu z 11. členom OT pa pripada odvetniku od skupne vrednosti storitev do 1000 točk tudi 2 % pavšala, to je 18,4 točke. Skupaj je organ za brezplačna pravno pomoč tožniku odmeril nagrado v višini 938,04 točke, glede na njeno vrednost (0,459 EUR) pa ta znaša 430,72 EUR. Ker je odvetnik v danem primeru odvetniške storitve opravil kot izvajalec brezplačne pravne pomoči, je v skladu s petim odstavkom 17. člena Zakona o odvetništvu upravičen do plačila polovice tega zneska in mu torej pripada nagrada v višini 215,36 EUR, k čemur je organ za brezplačno pravno pomoč prištel še 22 % za DDV.

2. Tožnik je zoper takšno odločitev vložil tožbo v upravnem sporu, v kateri navaja, da je v izpodbijanem sklepu napačno navedeno, na katero odločbo o dodelitvi brezplačne pravne pomoči in upravičenca se odmera stroškov nanaša. Organ za brezplačno pravno pomoč je tudi napačno odmeril nagrado za opravljena dejanja po tar. št. 18 OT, saj bi moral pri tem uporabiti tar. št. 23 OT, ki ureja nagrado v „drugih nepravdnih postopkih“. Pri tem se sklicuje tudi na stališče upravnega odbora Odvetniške zbornice z dne 4. 12. 2007. Razen tega je organ za brezplačno pravno pomoč tudi napačno seštel točke za posamezna opravila, saj seštevek pravilno znaša 1000 točk in ne 920, kot izhaja iz izpodbijanega sklepa. Tožeča stranka predlaga, da sodišče izpodbijani sklep odpravi in zadevo vrne pristojnemu organu v nov postopek. Priglaša tudi stroške tega upravnega spora.

3. Tožena stranka na tožbo ni odgovorila, je pa poslala predmetni spis.

5. Tožeča stranka navaja, da je v izpodbijanem sklepu napačno naveden upravičenec do brezplačne pravne pomoči. Glede tega sodišče ugotavlja, da je v uvodu sklepa kot upravičenec do brezplačne pravne pomoči naveden B. B., v prvem odstavku obrazložitve pa, da je to A. A. Navedeno je sicer mogoče pripisati pisni pomoti, vendar pa je izpodbijani sklep nepravilen in nezakonit tudi iz drugih v nadaljevanju obrazloženih razlogov.

6. Tožeča stranka ugotavlja, da vsota vseh v sklepu priznanih postavk po OT znaša 1000 točk in ne 920, kot napačno zaključuje organ za brezplačno pravno pomoč. Sodišče temu pritrjuje, kar pomeni, da gre v tem delu za bistveno kršitev določb postopka, saj se je v tem delu ne da preizkusiti (7. točka drugega odstavka 237. člena Zakona o splošnem upravnem postopku - v nadaljevanju ZUP).

7. Razen tega je pri izpodbijani odločitvi napačno uporabljeno tudi materialno pravo. V predmetni zadevi je bila prosilki brezplačna pravna pomoč dodeljena za nepravdno zadevo N 115/2017, ki je tekla pred Okrožnim sodiščem v Murski Soboti in se je nanašala na prepoved stikov med ml. C. C. in njegovim očetom Č. Č. V tej zadevi torej ni šlo za pravdo, ki se začne na podlagi tožbe, za kar je nagrada predpisana s tar. št. 18 OT, ampak za nepravdni postopek. Za nepravdne postopke je nagrada predpisana v tar. št. 22 - 26 OT. Ker nagrada za predmetni postopek ni predpisana v tar. št. 22, 24 ali 25, je treba uporabiti tar. št. 23 OT. Organ za brezplačno pravno pomoč svoje odločitve ni oprl na to materialnopravno podlago, ampak na tar. št. 18, zato je pri svoji odločitvi napačno uporabil materialno pravo.

8. Po obrazloženem je sodišče zaradi absolutne bistvene kršitve pravil upravnega postopka iz 7. točke drugega odstavka 237. člena ZUP, ki je vselej podana v primeru, ko gre za absolutno bistveno kršitev pravil postopka, ki jo določa ZUP (tretji odstavek 27. člena Zakona o upravnem sporu - v nadaljevanju ZUS-1), in zaradi napačne uporabe materialnega prava po 3. in 4. točki prvega odstavka 64. člena ZUS-1, izpodbijani sklep odpravilo ter v skladu s tretjim odstavkom 64. člena ZUS-1 zadevo vrnilo pristojnemu organu v ponoven postopek. V ponovnem postopku bo treba ob upoštevanju pravnega mnenja sodišča odpraviti storjeno kršitev pravil postopka in nato ob uporabi pravilnega materialnega prava ponovno odločiti o zadevi (četrti odstavek 64. člena ZUS-1).

9. Sodišče je v zadevi odločilo brez glavne obravnave, saj je bilo že na podlagi tožbe, izpodbijane odločbe ter upravnega spisa očitno, da je treba tožbi zaradi bistvene kršitve pravil postopka in napačne uporabe materialnega prava ugoditi ter izpodbijani akt odpraviti in zadevo vrniti v nov postopek (prva alineja drugega odstavka 59. člena ZUS-1

10. Ker je sodišče tožbi ugodilo in odpravilo izpodbijani akt, je v skladu z določbo tretjega odstavka 25. člena ZUS-1 tožena stranka dolžna tožeči stranki povrniti stroške postopka v skladu s Pravilnikom o povrnitvi stroškov tožniku v upravnem sporu. Po določilu drugega odstavka 3. člena tega pravilnika je tožeča stranka upravičena do povrnitve stroškov postopka v višini 285,00 €, ki jih je sodišče skupaj z DDV, torej znesek 347,70 €, naložilo v plačilo toženi stranki.

11. Obresti od zneska pravdnih stroškov je sodišče tožeči stranki prisodilo od dneva zamude, tožena stranka pa bo prišla v zamudo, če stroškov ne bo poravnala v paricijskem roku (prvi odstavek 299. člena Obligacijskega zakonika – OZ v zvezi z 378. členom OZ - enako tudi načelno pravno mnenje Vrhovnega sodišča Republike Slovenije z dne 13. 12. 2006).

Glej tudi Zakon o upravnem sporu s komentarjem, GV Založba 2019, str. 333, tč. 6.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 406, 406/2

Zakon o splošnem upravnem postopku (1999) - ZUP  - člen 237, 237/2, 237/2-7

Odvetniška tarifa (2015) - tarifna številka 18, 23

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.