UPRS Sodba I U 1019/2019-10
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2020-12-08

verifikacija stare devizne vloge - pravice in obveznosti po ZNISESČP - zavrženje zahteve - nepopolna vloga - obrazložitev odločbe

Izpodbijani sklep ne vsebuje razlogov odločilnih za presojo posameznih dokazov, razlogov, ki glede na ugotovljeno dejansko stanje narekujejo takšno odločbo, in razlogov, zaradi katerih ni bilo ugodeno kakšnemu zahtevku strank. To predstavlja absolutno bistveno kršitev določb postopka. Iz podatkov spisa (poziva tožene stranke z dne 26. 10. 2018) bi se sicer dalo sklepati, da je tožena stranka zahtevo tožeče stranke zavrgla, ker tožeča stranka ni priložila kopije devizne knjižice oziroma potrdila o stanju vloge, kopijo osebnega dokumenta upravičenca ter dokazila o imetniku in številki transakcijskega oziroma osebnega računa, na katerega bodo nakazana sredstva iz neizplačane stare devizne vloge, vendar pa se s tem ne more sanirati nezakonitosti sklepa. Sklep ne vsebuje obrazložitve, zakaj je vloga do tolikšne mere nepopolna, da je ni mogoče vsebinsko obravnavati.

Tožbi se ugodi, sklep Sklada Republike Slovenije za nasledstvo št. 0041-508/2018/5 z dne 10. 5. 2019 se odpravi in se zadeva vrne toženi stranki v ponovni postopek.

1. Sklad Republike Slovenije za nasledstvo (v nadaljevanju tožena stranka) je z izpodbijanim sklepom zavrgel zahtevo tožeče stranke za verifikacijo neizplačane stare devizne vloge št. ... kot nepopolno na podlagi določb Zakona o splošnem upravnem postopku (v nadaljevanju ZUP), ki se po četrtem odstavku 7. člena Zakona o načinu izvršitve sodbe Evropskega sodišča za človekove pravice v zadevi št. 60642/08 (v nadaljevanju ZNISESČP) uporablja, razen če je v tem zakonu določeno drugače. V obrazložitvi navaja, da je tožena stranka dne 4. 1. 2018 prejela vlogo, ki ni bila popolna, zato jo je 26. 10. 2018 pisno pozvala na njeno dopolnitev z ustreznimi podatki in obveznimi prilogami ter ji določila tridesetdnevni rok za dopolnitev zahteve z opozorilom, da jo bo brez zahtevanih podatkov zavrnila. Nadalje ugotavlja, da je iz vročilnice razvidno, da je bil poziv na dopolnitev tožeči stranki vročen 5. 11. 2018, tožeča stranka pa do postavljenega roka niti do izdaje izpodbijanega sklepa ni ustrezno dopolnila vloge oziroma podala prošnjo za podaljšanje roka za dopolnitev, zato je zahtevo tožeče stranke zavrgla.

2. Tožeča stranka vlaga tožbo, ker se ne strinja z odločitvijo tožene stranke. Navaja, da je predložila vso ustrezno dokumentacijo, da bi tožena stranka o zahtevi lahko meritorno odločila. Pojasni, da je v svoji vlogi zahtevala izplačilo po pravnomočnih sodbah v valuti, v kateri je varčevala, k čemur je Republika Slovenija zavezana po meddržavni pogodbi z Republiko Hrvaško. Odločitev tožene stranke je zato napačna in nezakonita, zato sodišču predlaga, da izpodbijani akt razveljavi in zadevo vrne toženi stranki v ponovno odločanje.

3. V odgovoru na tožbo tožena stranka navaja, da je zahtevo tožeče stranke zavrgla iz razloga nepopolnosti skladno s četrtim odstavkom 7. člena ZNISESČP v povezavi s prvim odstavkom 67. člena ZUP. Zatrjuje, da vloga tožeče stranke ni bila primerna za obravnavo, saj je manjkalo več sestavin iz 10. člena ZNISESČP. Tožečo stranko je zato pozvala na dopolnitev, na kar se je tožeča stranka odzvala z dopisom, v katerem je zahtevala izplačilo devizne vloge v valuti avstralski dolar na devizni račun in izplačilo sodnih stroškov na račun v domači valuti. Glede na to, da tožeča stranka do izteka roka niti kasneje do izdaje izpodbijanega sklepa ni prejela zahtevane dopolnitve, je zahtevo tožeče stranke zavrgla. Sodišču predlaga, da tožbo kot neutemeljeno zavrne.

5. V tem primeru je sporna odločitev tožene stranke o zavrženju vloge tožeče stranke oprta na določbe ZUP, ki se v verifikacijskem postopku uporablja na podlagi četrtega odstavka 7. člena ZNISESČP, razen če je v tem zakonu določeno drugače.

6. V prvem odstavku 10. člena ZNISESČP je določeno, da se postopek verifikacije začne na zahtevo upravičenca, nadalje pa drugi in tretji odstavek istega člena določata, kaj mora zahteva vsebovati in katere listine se ji priložijo. Drugi odstavek 10. člena določa, da mora zahteva vsebovati podatke o upravičencu, osebno ime in naslov stalnega prebivališča morebitnega zakonitega zastopnika oziroma pooblaščenca upravičenca, podatke o neizplačani stari devizni vlogi, v primeru pridobitve terjatve z dedovanjem, navedbo pravnega prednika in podlage za dedovanje, naslov za vročanje, če ni enak naslovu stalnega prebivališča upravičenca in podpis upravičenca. Zahtevi morajo biti po tretjem odstavku 10. člena ZNISESČP priložene listine o neizplačani stari devizni vlogi, kopija osebnega dokumenta upravičenca, pooblastilo ali drug posamičen akt, ki daje podlago za zastopanje, če upravičenec vlaga zahtevo po zakonitem zastopniku ali pooblaščencu, pravni akt, ki je podlaga za pravno nasledstvo, dokazilo o imetniku in številki transakcijskega oziroma osebnega računa, na katerega bodo nakazana sredstva iz neizplačane stare devizne vloge, ter pisna izjava upravičenca s prevzemom materialne in kazenske odgovornosti, da neizplačana stara devizna vloga ni bila prenesena na drugo osebo. Na podlagi prvega odstavka 4. člena ZNISESČP se neizplačane stare devizne vloge v valutah držav, ki so del Evroobmočja, preračunajo v euro po tečajih zamenjave med eurom in temi valutami na dan zamenjave (1. januar 1999). Prvi odstavek 17. člena ZNISESČP določa, da se plačilo izvrši na transakcijski oziroma osebni račun upravičenca, odprtega pri ponudniku plačilnih storitev ali njegovega pooblaščenca za sprejem izplačila, če predloži posebno pooblastilo za sprejem izplačila z overjenim podpisom upravičenca.

7. Na podlagi prvega odstavka 12. člena ZNISESČP tožena stranka odloča o zahtevi za verifikacijo na podlagi podatkov iz 9. člena tega zakona ter podatkov in listinskih dokazov, ki jih predloži upravičenec. Če ti podatki in listinski dokazi ne zadoščajo za odločitev, lahko Sklad pozove upravičenca, da v določenem roku predloži dodatna listinska dokazila. Smiselno enako določa prvi odstavek 67. člena ZUP, na podlagi katerega organ od vložnika zahteva, da vložnik odpravi pomanjkljivosti nepopolne vloge v postavljenem roku, sicer vlogo kot nepopolno zavrže.

8. Iz obrazložitve izpodbijanega sklepa izhaja, da je tožena stranka v zadevi uporabila drugi odstavek 67. člena ZUP, ki med drugim določa, da če stranka pomanjkljivosti vloge v danem roku ne odpravi, organ s sklepom vlogo zavrže. Iz obrazložitve sklepa ni razvidno, katere pomanjkljivosti vloge tožeče stranke so sploh privedle do njenega zavrženja. V obrazložitvi je namreč navedeno le, da je tožena stranka po ugotovitvi, da zahteva tožeče stranke ni popolna in primerna za obravnavo, tožečo stranko pozvala na njeno dopolnitev in nato zahtevo zavrgla, ker ni prejela ustrezne dopolnitve. Slednje pa ne zadosti standardu obrazložitve upravnega akta iz 214. člena ZUP (v zvezi z 228. členom ZUP). Obrazložitev mora namreč med drugim vsebovati tudi razloge, odločilne za presojo posameznih dokazov, razloge, ki glede na ugotovljeno dejansko stanje narekujejo takšno odločbo, in razloge, zaradi katerih ni bilo ugodeno kakšnemu zahtevku strank (3., 5. in 6. točka prvega odstavka 214. člena ZUP). Glede na to, da izpodbijani sklep teh razlogov ne vsebuje, to predstavlja absolutno bistveno kršitev določb postopka (7. točka drugega odstavka 237. člena ZUP) in že to terja odpravo sklepa. Izostanek razlogov, ki so privedli do odločitve, onemogoča preizkus njene pravilnosti in zakonitosti, s tem pa je tudi kršena pravica stranke do učinkovitega pravnega sredstva (25. člen Ustave RS). Iz podatkov spisa (poziva tožene stranke z dne 26. 10. 2018) bi se sicer dalo sklepati, da je tožena stranka zahtevo tožeče stranke zavrgla, ker tožeča stranka ni priložila kopije devizne knjižice oziroma potrdila o stanju vloge, kopijo osebnega dokumenta upravičenca ter dokazila o imetniku in številki transakcijskega oziroma osebnega računa, na katerega bodo nakazana sredstva iz neizplačane stare devizne vloge, vendar pa se s tem ne more sanirati nezakonitosti sklepa. Sklep ne vsebuje obrazložitve, zakaj je vloga do tolikšne mere nepopolna, da je ni mogoče vsebinsko obravnavati. Glede na navedeno bo morala tožena stranka v ponovnem postopku odpraviti ugotovljeno procesno kršitev.

9. Sodišče je tožbi na podlagi 3. točke prvega odstavka 64. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) ugodilo, izpodbijani sklep odpravilo in ga vrnilo toženi stranki v ponovni postopek, v katerem bo morala tožena stranka, upoštevajoč tretji in četrti odstavek istega člena, upoštevati stališča sodišča, ki se tičejo postopka, in o zadevi, upoštevajoč rezultat ugotovitvenega postopka, ponovno odločiti.

10. Sodišče je v zadevi odločilo brez glavne obravnave, ker je že na podlagi tožbe, izpodbijanega akta in upravnih spisov očitno, da je potrebno tožbi ugoditi in upravni akt odpraviti na podlagi prvega odstavka 64. člena ZUS-1, prav tako v upravnem sporu ni sodeloval tudi stranski udeleženec z nasprotnim interesom (prva alineja drugega odstavka 59. člena ZUS-1).

11. V zadevi je bilo odločeno po sodniku posamezniku na podlagi druge alineje drugega odstavka 13. člena ZUS-1.

Zakon o načinu izvršitve sodbe evropskega sodišča za človekove pravice v zadevi številka 60642/08 (2015) - ZNISESČP  - člen 7, 7/4, 10

Zakon o splošnem upravnem postopku (1999) - ZUP  - člen 67, 214, 237, 237/2, 237/2-7

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.