UPRS Sodba I U 1245/2018-6
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2018-06-19

mag. Mira Dobravec Jalen (preds.), Petra Hočevar (poroč.), mag. Miriam Temlin Krivic

izjemna brezplačna pravna pomoč - pogoji za dodelitev brezplačne pravne pomoči - finančni pogoj - preseganje finančnega cenzusa

Po prejemu podatkov iz ZPIZ o višini pokojnine tožnika oziroma njegovih prejemkov, ki nesporno izkazujejo preseganje premoženjskega cenzusa po ZBPP, je organ mogel zaključiti, da ker tožnik pogojev za BPP ne izkazuje, do brezplačne pravne pomoči ni upravičen.

1. Z izpodbijano odločbo je organ za BPP ugotovil, da preneha upravičenost do brezplačne pravne pomoči na podlagi odločbe, št. Bpp 937/2018 z dne 4. 4. 2018, oziroma, da je bila tožniku neupravičeno dodeljena brezplačna pravna pomoč (v nadaljevanju BPP), v kolikor so stroški že nastali (I. točka izreka), da se odvetnik A.A. razreši (II. točka izreka) in da bo o višini neupravičeno dodeljene BPP odločeno s posebnim sklepom, če so stroški v zvezi z izvajanjem BPP že nastali (III. točka izreka). V obrazložitvi je organ navedel, da je z odločbo z dne 4. 4. 2018 odobril tožniku BPP za pravno svetovanje in zastopanje pred sodiščem prve stopnje v zapuščinskem postopku Okrajnega sodišča v Domžalah, D 19/2018. Organ je pridobil vpogled v tam navedene uradne evidence po 33. členu Zakona o brezplačni pravni pomoči (v nadaljevanju ZBPP). Ugotovil je, da je tožnik v zadnjih treh mesecih prejel dohodek v višini 2.548,51 EUR. Ker je tožnik v osebnem stečaju (St 1780/2017), je dejansko upravičen do izplačila zneska v višini 76 % bruto minimalne plače, kar v obravnavanem obdobju (december 2017 do februar 2018) znaša na mesec 611,76 EUR oziroma 640,52 EUR. V tem obdobju je tožnik prejel še uskladitev poračuna v višini 18,55 EUR, do katerega se organ ni posebej opredeljeval, saj tožnik presega finančni cenzus (ta trenutno znaša 595,06 EUR) že s pokojnino. Organ je zato glede na 41., 42. in 43. člen ZBPP odločil, kot izhaja iz izreka odločbe.

2. Tožnik je v tožbi navedel, da se z odločitvijo ne strinja, ker je brez premoženja, brez poslovne sposobnosti in v osebnem stečaju, kar je toženki znano. Tožnik torej izpolnjuje pogoje za dodelitev izjemne BPP. Tožnik je poslovno sposobnost izgubil zaradi duševnih težav, ki so posledica dolgotrajnega kratenja ustavnih pravic iz 22., 23., 25., 33. in 34. , itd. členov Ustave, in to v sodnih postopkih, ki jih je sprožila njegova izvorna družina. Zato je tožnik izgubil vse premoženje, uspešno obrt, družino, dostojanstvo in zdravje. Že od leta 1995 trpi neznosno socialno stisko in hude duševne bolečine, zaradi katerih mu je tudi priznana invalidnost I. kategorije. Na podlagi navedenega, z upoštevanjem Zakona o duševnem zdravju, Deklaracije o invalidih in Deklaracije o pravicah duševno prizadetih oseb je toženka dolžna tožniku zagotoviti enakopravno obravnavanje po odvetniku. Tožnik je predlagal, da sodišče tožbi ugodi, odločbo razveljavi in tožniku prizna pravico do izjemne BPP ter zadevo vrne v ponovno odločanje toženki.

3. Toženka je sodišču poslala upravne spise, na tožbo pa vsebinsko ni odgovorila.

5. Po pregledu spisov in izpodbijane odločbe sodišče sodi, da je izpodbijana odločba pravilna in skladna s predpisi, na katere se sklicuje v obrazložitvi. Sodišče zato razlogov odločbe ne ponavlja, temveč se nanje po pooblastilu iz 71. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) sklicuje, k tožbi pa še dodaja:

6. Organ je svojo odločitev sprejel na podlagi 41., 42. in 43. člena ZBPP. V 41. členu je določeno, da mora upravičenec pogoje za dodelitev BPP izpolnjevati ves čas, za katerega mu je bila dodeljena (prvi odstavek). 42. člen nadalje določa, da začne strokovna služba za BPP postopek ugotavljanja upravičenosti do brezplačne pravne pomoči po uradni dolžnosti, kadar ugotovi, da so nastopile okoliščine, zaradi katerih bi bilo potrebno izdati drugačno odločbo o upravičenosti do brezplačne pravne pomoči, ker upravičenec ni več upravičen do brezplačne pravne pomoči ali je upravičen v ožjem obsegu ali le za nekatere oblike BPP (prvi odstavek); po izvedenem ugotovitvenem postopku strokovna služba za BPP predlaga pristojnemu organu za BPP izdajo odločbe, s katero se ugotovi prenehanje upravičenosti do BPP ali določi drug obseg oziroma obliko BPP (neupravičeno prejeta brezplačna pravna pomoč) (drugi odstavek); o spremembah iz prejšnjega odstavka odloči pristojni organ za BPP takoj. Če to iz objektivnih razlogov ni mogoče, odloči najkasneje s prvim dnem naslednjega meseca po prejemu predloga strokovne službe za BPP (tretji odstavek). 43. člen pa opredeljuje pojem neupravičeno prejete BPP ter določa način in čas vračila le-te.

7. Po prejemu podatkov iz ZPIZ o višini pokojnine tožnika oziroma njegovih prejemkov, ki nesporno izkazujejo preseganje premoženjskega cenzusa po ZBPP, ter ob upoštevanju zgoraj citirane zakonske ureditve, je tudi po presoji sodišča organ mogel zaključiti, da ker tožnik pogojev za BPP ne izkazuje, do brezplačne pravne pomoči ni upravičen. Tožnik zato nima prav, da je odločitev nepravilna, ker je brez premoženja, saj to glede na povedano ne drži, iz izpodbijane odločbe pa tudi izhaja, da je organ upošteval, da je tožnik v osebnem stečaju, pri čemer pa razlogi zanj (sodni postopki od leta 1995 dalje, sproženi s strani tožnikove izvorne družine) niso pravno pomembni za ta postopek.

8. To, da je tožniku odvzeta poslovna sposobnost, pa na odločitev tudi ne more vplivati. V postopku dodelitve BPP se namreč presojajo pogoji po ZBPP - materialni položaj prosilca in drugi pogoji, določeni s tem zakonom (redna brezplačna pravna pomoč) (tretji odstavek 11. člena ZBPP), med katerimi pa odvzem poslovne sposobnosti morebitnemu prosilcu za BPP ni določen kot razlog, ki bi prosilcu dodelitev BPP zagotovil že apriori, torej brez izpolnjevanja ostalih pogojev iz zakona. Tožniku pa je bila zaradi odvzema poslovne sposobnosti postavljena tudi skrbnica za posebni primer, ki je prošnjo za BPP v imenu tožnika tudi vložila. Iz enakega razloga pa zato sodišče tudi ne more slediti tožnikovemu ugovoru o zagotovitvi enakopravnega obravnavanja v postopku zaradi priznane invalidnosti I. kategorije. Kot že povedano, če bi tožnik pogoje po ZBPP izpolnjeval, bi mu bila BPP dodeljena oziroma organ izpodbijane odločbe ne bi izdal, ker za to ne bi imel podlage. Zato tožnik tudi ne more biti uspešen s pavšalnim sklicevanjem na v tožbi navedene predpise (Zakon o duševnem zdravju, Deklaracija o invalidih in Deklaracija o pravicah duševno prizadetih oseb), saj če organ po (nesporni) ugotovitvi, da tožnik materialnega pogoja po ZBPP ne izpolnjuje, izpodbijane odločbe ne bi izdal, bi kršil zakon, tj. ZBPP, ki je bil podlaga za odločanje v tem primeru.

9. Tožnik tudi zatrjuje, da izpolnjuje pogoje za dodelitev izjemne BPP, vendar pa iz njegove prošnje za BPP (v posledici katere je bila najprej izdana odločba o dodelitvi BPP z dne 4. 4. 2018, v nadaljevanju pa še izpodbijana odločba) ne izhaja izrecno, da je za to obliko BPP sploh zaprosil, zaradi česar sedaj v tem upravnem sporu takega zahtevka ne more postaviti oziroma takega ugovora ne more uspešno uveljavljati. Lahko pa tožnik za to obliko BPP (ponovno) zaprosi, če meni, da za to izpolnjuje pogoje.

10. Ker torej ugovori, ki jih uveljavlja tožnik, niso utemeljeni, sodišče pa nepravilnosti, na katere pazi uradoma, tudi ni našlo, je tožbo na podlagi prvega odstavka 63. člena ZUS-1 kot neutemeljeno zavrnilo.

Zakon o brezplačni pravni pomoči (2001) - ZBPP  - člen 11, 11/3, 41-43

Zakon o upravnem sporu (2006) - ZUS-1  - člen 71

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.