UPRS Sodba III U 131/2017-9
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2018-09-27

Lea Chiabai (preds.), Andrej Orel (poroč.), Valentina Rustja

status kmeta - položaj stranke v postopku - zavrženje pritožbe

Iz določb, ki urejajo status kmeta (24. člen ZKZ), ne izhaja, da priznanje statusa kmeta že samo po sebi predstavlja poseganje v kakršnekoli pravice oziroma pravne koristi drugih oseb. Druga oseba zato v postopku odločanja o statusu kmeta ne more imeti položaja stranke v smislu določbe 42. člena ZUP.

II. Vsaka stranka trpi svoje stroške postopka.

1. Upravna enota Ilirska Bistrica (v nadaljevanju prvostopenjski organ) je z izpodbijanim sklepom zavrgla pritožbo tožeče stranke zoper njeno odločbo, št. 330-1236/2015-5 (1308) z dne 5. 11. 2015, s katero je A.A. pridobila status kmeta in je dne 25. 11. 2015 postala dokončna in pravnomočna. Z navedeno odločbo je A.A. uveljavljala predzakupno pravico na parc. št. 123/1 in 123/2, obe k.o. B., kateri je v zakup ponudil Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov RS (v nadaljevanju Sklad). Pri ugotavljanju pravnega položaja pritožnika (tožeče stranke) je prvostopenjski organ izhajal iz določbe prvega odstavka 24. člena Zakona o kmetijskih zemljiščih (v nadaljevanju ZKZ), ki ureja status kmeta. V postopku priznanja statusa kmeta gre za vprašanje osebnega statusa, katerega se presoja glede na stanje ob izdaji odločbe o podelitvi statusa. Pri tem se sklicuje na sodno prakso Upravnega sodišča RS (sodbe št. III U 56/2009 z dne 13. 7. 2010 in št. I U 1426/2014 z dne 21. 4. 2015). Ker gre v postopku priznanja statusa kmeta A.A. za vprašanje osebnega statusa, tožeča stranka ne more imeti položaj stranke v smislu določbe 42. člena Zakona o splošnem upravnem postopku (v nadaljevanju ZUP). Prvostopenjski organ je zato v skladu z 2. točko prvega odstavka 129. člena ZUP njeno pritožbo zoper izpodbijani akt zavrgel.

2. Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano je z odločbo št. 33008-37/2017/2 z dne 10. 5. 2017 pritožbo tožeče stranke zoper izpodbijani sklep prvostopenjskega organa kot neutemeljeno zavrnilo.

3. Tožeča stranka izpodbija sklep prvostopenjskega organa iz vseh razlogov, določenih v 27. členu Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1). V nadaljevanju povzame potek postopka ter vsebino obrazložitve izpodbijanega sklepa, za katerega meni, da je nezakonit. Pritožbo zoper sporno odločbo o dodelitvi statusa kmeta z dne 5. 11. 2015 je podala po tem, ko je bila A.A. na podlagi te odločbe izbrana kot zakupnica v izbirnem postopku Sklada za oddajo v dveh parcel zakup. Navaja razloge, zaradi katerih naj bi bila odločba o priznanju statusa kmeta A.A. nepravilna. V izbirnem postopku je podala ugovore glede zakonitosti in verodostojnosti navedene odločbe, ki pa jih Sklad ni upošteval, zaradi česar je bila prizadeta v pravicah in pravnih koristih. Navedenega dejstva prvostopenjski organ ni upošteval, pač pa je izdal izpodbijani sklep, kot da v pritožbi ne bi uveljavljala nobenih pravic in pravnih koristi.

4. Skladu očita, da je, kljub njenemu ugovoru glede statusa kmeta A.A., to izbral kot zakupnika in z njo sklenil pravni posel, ne da bi zaradi dvoma o statusu predkupne upravičenosti upravni organ, ki je izdal odločbo o statusu kmeta, ta status ponovno preverjal v skladu z določbo šestega odstavka 24. člena ZKZ. Sodišču smiselno predlaga, da izpodbijani sklep odpravi in odloči o pritožbi, podrejeno pa zadevo vrne prvostopenjskemu organu v ponovno odločanje. Tožena stranka naj ji tudi povrne stroške postopka.

5. Tožena stranka v odgovoru na tožbo vztraja pri razlogih izpodbijanega sklepa in sodišču predlaga, da tožbo kot neutemeljeno zavrne.

7. Po presoji sodišča je odločitev prvostopenjskega organa pravilna in zakonita. Sodišče se zato sklicuje na razloge izpodbijanega sklepa in jih ponovno ne navaja (drugi odstavek 71. člena ZUS-1). V zvezi s tožbenimi ugovori tožeče stranke pa še dodaja:

8. Iz upravnega spisa in obrazložitve izpodbijane odločbe nedvomno izhaja, da je tožeča stranka pri prvostopenjskemu organu dne 10. 1. 2017 vložila pritožbo zoper odločbo Upravne enote Ilirska Bistrica št. 330-1236/2015-5 (1308) z dne 5. 11. 2015, ki je postala pravnomočna 25. 11. 2015 in s katero je bil prizadeti stranki A.A. priznan status kmeta fizične osebe.

9. ZKZ v 24. členu določa pogoje pod katerimi se določena oseba šteje za kmeta. Navedena določba ZKZ je materialno pravna določba, ki določa aktivno stvarno legitimacijo, torej, kdo ima določeno pravico, o kateri je treba odločiti v upravnem postopku (tako sodba Upravnega sodišča RS, št. I U 1426/2014). Iz določbe prvega odstavka 24. člena ZKZ ne izhaja, da bi do upravne zadeve, torej odločanja o zahtevi za priznanje statusa kmeta fizični osebi, obstajalo razmerje še drugih oseb, prav tako pa tudi ne izhaja, da priznanje statusa kmeta (ugotovitvena odločba o izpolnjevanju pogojev) že samo po sebi predstavlja poseganje v kakršnokoli pravico oziroma pravno korist drugih oseb. Druga oseba zato v postopku odločanja o statusu kmeta ne more imeti položaja stranke v smislu določbe 42. člena ZUP. Tako stališče je zavzela sodna praksa tega sodišča v sodbi št. I U 365/2009 z dne 13. 7. 2010.

10. Ugovor tožeče stranke, da izkazuje pravni interes v postopku odločanja o statusu kmeta za A.A. zato, ker z njo konkurira za sklenitev zakupne pogodbe za zakup zemljišč Sklada v postopku, ki je tekel v skladu z določbami ZKZ, ni utemeljen. Po določbi prvega odstavka 27. člena ZKZ se določbe od 19. do 24. člena ZKZ, razen določb prvega, drugega in tretjega odstavka 23. člena ZKZ, smiselno uporabljajo tudi za zakup zemljišč, torej tudi zemljišč, ki so v lasti Republike Slovenije in s katerimi na podlagi 2. člena Zakona o skladu kmetijskih zemljišč in gozdov v RS (ZSKZ) upravlja Sklad. Upravna enota, ob upoštevanju drugega odstavka 21. člena v zvezi s 27. členom ZKZ, po poteku roka za sprejem ponudb pisno obvesti ponudnika (v konkretnem primeru je to Sklad) in vse sprejemnike ponudbe o tem, kdo je sprejel ponudbo. V konkretnem postopku je bilo obvestilo vsem strankam vročeno dne 17. 6. 2016. S tem dejanjem se je postopek pri upravni enoti zaključil, sam postopek izbire zakupnika, v katerem ima tožeča stranka status stranke, pa se je v skladu s šestim odstavkom 27. člena ZKZ izvedel pri Skladu.

11. V postopku sklenitve zakupne pogodbe za kmetijska zemljišča je vprašanje statusa kmeta predhodno vprašanje (147. člen ZUP). Organ, ki odloča o dajanju zemljišč v zakup, je v primeru dvoma o predkupni pravici posameznega sprejemnika ponudbe, ki to dokazuje s statusom kmeta, dolžan ravnati po določbi šestega odstavka 24. člena ZKZ in zahtevati preverbo tega statusa pred pristojnim organom z namenom, da se ugotovi, ali je ob sprejemu ponudbe izpolnjeval pogoje za status kmeta. Kolikor organ tega ne stori, imajo stranke v postopku odločanja o izbiri sprejemnika ponudbe za oddajo zemljišč v zakup zagotovljeno pravno varstvo zoper odločitev organa (v konkretnem primeru Sklada), vendar pa to ne pomeni, da s tem izkazujejo tudi pravni interes, ki bi jim dajal status strank v upravni zadevi odločanja o statutu kmeta drugega ponudnika, kot to zmotno meni tožena stranka.

12. Ker je sodišče ugotovilo, da tožba zoper sklep o zavrženju pritožbe ni utemeljena, jo je v skladu s prvim odstavkom 63. člena ZUS-1 zavrnilo. Odločitev je v skladu z 2. alinejo drugega odstavka 59. člena ZUS-1 sprejelo na seji, saj v tožbi predlagana dejstva in dokazi niso pomembni za odločitev.

13. Izrek o stroških temelji na četrtem odstavku 25. člena ZUS-1, po katerem trpi vsaka stranka svoje stroške postopka, če sodišče tožbo zavrne.

Zakon o kmetijskih zemljiščih (1996) - ZKZ  - člen 24

Zakon o splošnem upravnem postopku (1999) - ZUP  - člen 42

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.