UPRS Sodba II U 131/2017-8
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2019-02-20

Vlasta Švagelj Gabrovec (preds.), Nevenka Đebi (poroč.), Violeta Tručl

davčna izvršba - izbris gospodarske družbe - sodni register - vročanje - vročanje aktivnim družbenikom - zastaranje pravice do izterjave davka - pretrganje zastaranja

Izbris iz sodnega registra ne vpliva na pravico upnika izbrisane pravne osebe zahtevati plačilo njegove terjatve do te pravne osebe od osebno odgovornih družbnikov.

Osebno vročitev je šteti kot uvodno dejanje davčnega organa z namenom davčne izvršbe, zato pretrga tek zastaranja pravice do izterjave v postopku davčne izvršbe.

1. Prvostopenjski organ je izdal izpodbijani sklep o davčni izvršbi dolga iz premičnin, dolžnici kot družbenici izbrisane pravne osebe A. d.o.o., ..., v višini zneska davčnih obveznosti skupaj 137.134,12 EUR. Obveznosti so razvidne iz seznama izvršilnih naslovov izbrisane pravne osebe A. d.o.o.. Davčna izvršba na premičninah se opravi z rubežem cenitve in s prodajo premičnin, ki so v lasti oz. posesti dolžnika.

2. Iz obrazložitve prvostopenjskega sklepa izhaja, da je Okrožno sodišče na Ptuju s sklepom št. Srg 2011/6132 z dne 14. 2. 2011 objavljenem dne 1. 3. 2011 na portalu Agencije Republike Slovenije za javno pravne evidence in storitve (v nadaljevanju AJPES), izbrisalo iz sodnega registra na podlagi določil Zakona o finančnem poslovanju podjetji, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (v nadaljevanju ZFPPIPP), po uradni dolžnosti pravno osebo A. d.o.o. .... Na podlagi Zakona o postopkih za uveljavitev ali opustitev odgovornosti družbenikov za obveznosti gospodarskih družbe (v nadaljevanju ZPUOOD) upniki zoper družbenike ne morejo več uveljavljati svojih terjatev. Ustavna odločba U-I-307/11 z dne 12. 4. 2012 je vzdržala v veljavi 18. člen ZPUOOD in uveljavila nov časovni mejnik razlikovanja pravnih položajev osebno odgovornih družbenikov izbrisanih družb. V primerih, ko je bila družba izbrisana iz sodnega registra pred 7. 11. 2011, kakršen je bil tudi ta, se torej postopki zoper osebno odgovorne družbenike lahko začnejo ali nadaljujejo po takrat veljavnih predpisih. Ker je bila pravna oseba A. d.o.o., izbrisana iz sodnega registra dne 1. 3. 2011, davčni organ nadaljuje s postopki davčne izvršbe zoper družbenike, ki so bili začeti na podlagi ZFPPIPP. Izbrisana pravna oseba A. d.o.o., je ob izbrisu imela zapadle in neplačane davčne obveznosti. Dolg v skupnem znesku 134.134,12 EUR je razviden iz priloženega seznama izvršilnih naslovov št. DT 493-48629/2016-1 14-700-01 z dne 5. 4. 2016. Tožnica je bila edina družbenica pravne osebe A. d.o.o., in tako imetnica vseh glasovalnih pravic in zato velja, če ne dokaže drugače, da je predpostavka možnosti vplivanja na upravljanja poslovanja izbrisane pravne osebe izpolnjena (442. člen ZFPPIPP).

3. Nadalje ZFPPIPP v desetem odstavku 442. člena določa, da zahtevek upnikov do aktivnih družbenikov izbrisane pravne osebe, zastara v enem letu po objavi izbrisa pravne osebe iz sodnega registra. V postopku administrativne izterjave je bil enoletni rok za uvedbo izterjave prekinjen dne 24. 6. 2011 z osebno vročitvijo obvestila o neplačanem davku z dne 22. 6. 2011. Davčni organ tako lahko v okviru pet letnega roka za zastaranje pravice do izvršbe, ki je določen v tretjem odstavku 125. člena Zakona o davčnem postopku (ZDavP-2) z različnimi sredstvi izvršbe v skladu s 144. členom ZDavP-2 poseže na vse predmete izvršbe, če le-ti niso izvzeti iz izvršbe.

4. Zoper citirani sklep je tožnica vložila pritožbo. Tožena stranka kot drugostopenjski organ je pritožbi tožnice delno ugodila in izrek izpodbijanega sklepa odpravila za odstavek "obveznosti so razvidne iz seznama izvršilnih naslovov izbrisane pravne oseba A. d.o.o., št. DT 4934-48629/2016-1 14-700-01 z dne 5. 4. 2016, ki je sestavni del tega sklepa". Hkrati je spremenila prvi odstavek do dvopičja, ki se tako glasi "dolžnici B.B., ... se opravi davčna izvršba dolžnega zneska davka na dodano vrednost po odločbi št. DT 0610-196/2010-12-1402-17 (IZM) (0905-07) z dne 4. 3. 2011, izvršljivi dne 7. 6. 2011 in sicer po stanju na dan 5. 4. 2016. V preostalem delu se sklep potrdi in pritožba zavrne.

5. Iz obrazložitve odločbe tožene stranke izhaja, da je tožnici kot odgovorni družbenici iz sodnega registra izbrisane družbe A. d.o.o., pritožbeni organa na podlagi podatkov spisa zadeve ugotovil, da je bila odločba, ki predstavlja izvršilni naslov (št. DT 0610-196/2010-12-1407-17 (IZM) (0905-07) z dne 4. 3. 2011), izdana tožnici in ne družbi A. d.o.o., slednja je bila namreč dne 1. 3. 2011 izbrisana iz sodnega registra. Odločba z dne 4. 3. 2011 je bila vročena dne 5. 5. 2011 pritožnici po pooblaščencu za vročitve. Drugostopenjski organ je po vpogledu v spis predmetne zadeve ugotovil, da je prvostopenjski organ nepravilno navedel, da se tožnico terja za obveznosti družbe ter se na to tudi glasi sestavni del izpodbijanega sklepa seznam izvršilnih naslovov št. DT 4934-48629/2016-1 14-700-01 z dne 5. 4. 2016, je pritožbeni organ tožnico z dopisom št. DT 499-29-388/2016-4 z dne 23. 1. 2017 seznanil, da prvostopni organ nedosledno navaja za kakšen dolg se jo terja. Tožnici je bilo pojasnjeno, da iz obrazložitve izpodbijanega sklepa izhaja, da gre za dolg družbe, ki je obstajala po stanju na dan 1. 3. 2011, torej, ko je bila navedena družba izbrisana iz sodnega registra. Pritožbeni organ je hkrati izrazil strinjanje s tožnico, da izvršilni naslov ni mogel biti vročen navedeni družbi in da se na podlagi podatkov spisa ugotavlja, da je bila odločba, ki predstavlja izvršilni naslov izdana tožnici, kot družbenici iz sodnega registra izbrisane družbe in ne družbi A. d.o.o. Pritožbeni organ je tožnici tudi pojasnil, da je bila citirana odločba z dne 4. 3. 2011 vročena dne 5. 5. 2011 po pooblaščencu za vročanje C.C. Pojasnjeno je bilo tudi, da je bilo z odločbo tožnici naloženo, da poravna obveznost v znesku 95.567,04 EUR, v roku 30 dni od vročitve odločbe. Glede na to, da prvostopenjski organ v izpodbijanem sklepu ni navedel dosledno, da se izvršbo opravlja na podlagi odločbe, ki je bila izdana in vročena tožnici ter je posledično iz naslova te dolžnica tožnica in ne navedena pravna oseba, je bila tožnici s tem pojasnilom dana možnost, da se v roku 8 od prejema tega izreče.

6. Tožnica se je odzvala z dopisom z dne 2. 2. 2017, v katerem vztraja, da ji prvostopenjski organ ni sporne odločbe vročil, ne izdal. Dodaja, da je videla prvič vročilnico, s katero naj bi ji bila vročena odločba št. DT 0610-196/2010-12-0905-07. Tožnica dodaja, da tudi nikogar ni pooblastila za sprejemanje pisanj ter uveljavlja prekluzivni rok po ZFPPIPP in opozarja na zastaranje. Drugostopenjski organ navaja, da je bila predmetna odločba vročena po pooblaščencu za vročitve, kar je v skladu z drugim odstavkom 89. člena Zakona o splošnem upravnem postopku (v nadaljevanju ZUP). V zadevi je razvidno, da je prevzem odločbe z dnem 4. 3. 2011 podpisal C.C. kot član tožničinega gospodinjstva. Iz vročilnice je tudi razvidno, da je navedeni podal izjavo, da ga je tožnica pooblastila za prevzem pisma, istovetnost pa je izkazal z osebno izkaznico.

7. Drugostopenjski organ pojasnjuje, da je v predmetni zadevi bil z odločbo z dne 4. 3. 2011 davek odmerjen tožnici kot družbenici družbe A. d.o.o. in ne pravni osebi. Kolikor je tožnica menila, da so kršeni roki po določbah ZFPPIPP bi morala te ugovore podati v pritožbi zoper odločbo z dne 4. 3. 2011.

8. Tožeča stranka vlaga tožbo, v kateri se sklicuje na že podane pritožbene ugovore in sicer zaradi napačne uporabe materialnega prava, nepopolne oz. napačne ugotovitve dejanskega stanja ter zardi kršitev pravil postopka. Tožnica izpodbija tudi pravilnost priloženega seznama izvršilnih naslovov št. DT 4934-48629/2016-1 14-700 01, ki je sestavni del izpodbijanega sklepa. Naveden seznam izvršilnih naslovov izpodbija, ker navaja, da davčna odločba št. DT 060-196/2010-12-1402-17 ni bila nikoli vročena izbrisani družbi. Nadalje seznam izvršilnih naslovov, št. DT 4934-48629/2016-1 14-700-01 ni bil izdelan za družbo A. d.o.o. Navaja, da je seznam izvršilnih naslovov nepravilen in nezakonit, ker je bil izdan brez zakonite pravne podlage. Tožnica nadalje meni, da je tudi odločitev drugostopenjskega organa nepravilna in nezakonita, saj le-ta ne more po enem letu od izdaje sklepa o izvršbi spreminjati izrek tega sklepa tako, da sam spreminja podlago za izdajo s pritožbo izpodbijanega sklepa o davčni izvršbi, ki pa ni priložena in je sestavni del izpodbijanega sklepa o davčni izvršbi. Obveznosti, ki se izterjujejo z izpodbijanim sklepom, so zastarane tudi po določilih o zastaranju po ZDavP-2 saj je od domnevnega časa nastanka domnevnih obveznosti preteklo že pet let in je nastopilo relativno zastaranje, to je čas, v katerem bi te domnevno nastale obveznosti bilo treba izterjati. Drugostopenjski organ v obrazložitvi svoje odločbe navaja, da zastaranje naj ne bi nastopilo ponovno se sklicujoč na odločbo št. DT 0610-196/2010-12-1402-17 (IZM) (0905-07) z dne 4. 3. 2011, ki se kot izvršilni naslov prvič navaja šele v drugostopenjski odločbi, kar je očitno nepravilno in nezakonito ravnanje pritožbenega organa. Tožnica predlaga, da sodišče tožbi ugodi in odpravi izpodbijani sklep.

9. Tožena stranka v odgovoru na tožbo v celoti prereka tožbene navedbe in vztraja pri razlogih iz obrazložitve izpodbijane odločbe in odločbe drugostopenjskega organa. Navaja, da je tožena stranka z dopisom št. DT-499-29-388/2016-4 z dne 23. 1. 2017 tožnici posredovala kopijo vročilnice za odločbo št. DT 0610-196/2010-12-1402-17 (IZM) (0905-07) z dne 4. 3. 2011, kot je bila slednja odločba navedena že v samem seznamu izvršilnih naslovov, ki je bila priloga izpodbijanemu sklepu, zato ni mogoče slediti navedbam tožnice, da naj bi bila ta prvič navedena v odločbi št. DT-499-29-388/2016-6 z dne 26. 2. 2017, kot to smiselno izhaja iz tožbe. Tožena stranka je z omenjenim dopisom z dne 23. 1. 2017, ki je bil vročen dne 25. 1. 2017 tožnici pojasnila, da je navedena odločba izvršilni naslov in da prvostopni organ zgolj zmotno navaja, da je bila izdana pravni osebi, ko je pa bila izdana tožnici. Tožena stranka še pojasnjuje, da iz določb ZDavP-2 ne izhaja, da bi v sklepu o izvršbi moral biti priložen izvršilni naslov, kot se sklep s spremembo izreka tudi ni povsem spremenil, kot to zatrjuje tožnica. Za tožnico se s tem, da bi bila zadeva vrnjena prvostopenjskemu organu v ponovni postopek tudi ne bi nič spremenilo oz. bi se postopek zgolj samo podaljšal, tožnica pa je bila z dopisom, kot že omenjeno, tudi nesporno seznanjena s tem, kaj je izvršilni naslov, zato se sedaj ne more sklicevati na nevednost.

11. Po presoji sodišča je izpodbijana odločitev pravilna in zakonita, prav tako sodišče soglaša z razlogi, ki jih je ob zavrnitvi pritožbe navedla tožena stranka v svoji odločbi ter se nanje v izogib ponavljanju sklicuje tudi v tej sodbi (drugi odstavek 71. člena Zakona o upravnem sporu – ZUS-1).

12. 143. člen ZDavP-2 določa, da v primeru, ko davek ni plačan začne davčni organ davčno izvršbo z izdajo sklepa o davčni izvršbi. Predmet davčne izvršbe je lahko vsako dolžnikovo premoženje ali premoženjska pravica, če ni z zakonom izvzeta iz davčne izvršbe (144. člen ZDavP-2).

13. V skladu s prvim odstavkom 145. člena ZDavP-2 se davčna izvršba opravi na podlagi izvršilnega naslova. Izvršilni naslov je med drugim tudi seznam izvršilnih naslovov, v katerem mora biti za posamezen izvršilni naslov naveden datum izvršljivosti ter znesek davka in zamudnih obresti za vsako vrsto davka posebej (9. točka drugega odstavka 145. člena ZDavP-2).

14. V spornem primeru je bila izvršba začeta na podlagi izvršilnega naslova št. DT 0610-196/2010-12-1402-17 (IZM) (0905-07) z dne 4. 3. 2011, na katerega je davčni organ, ki opravlja izvršbo, vezan. Sodišče v postopku davčne izvršbe presoja le, ali so izpolnjeni pogoji, ki jih določa ZDavP-2, ter ali ima sklep o izvršbi sestavine določene v 151. členu ZDavP-2. Po določbi petega odstavka 157. člena ZDavP-2 s pritožbo zoper sklep o izvršbi ni mogoče izpodbijati izvršilnega naslova.

15. V upravnem postopku je bilo ugotovljeno, da je bila odmerna odločba št. DT 0610-196/2010-12-1402-17 (IZM) (0905-07) z dne 4. 3. 2011, ki predstavlja izvršilni naslov, izdana tožnici in ne izbrisani pravni osebi, zato je tožena stranka tudi spremenila izrek izpodbijane odločbe in navedla tožnico kot dolžnico. Z izbrisom iz sodnega registra namreč pravna oseba preneha (441. člena ZFPPIPP).

16. Izbris iz sodnega registra ne vpliva na pravico upnika izbrisane pravne osebe zahtevati plačilo njegove terjatve do te pravne osebe, od osebno odgovornih družbenikov ali od drugih družbenikov (1. točka prvega odstavka 442. člena ZFPPIPP). Ker je imela obravnavana družba ob njenem prenehanju neplačane obveznosti, aktivni družbeniki pravne osebe solidarno odgovarjajo za njene obveznosti. Davčna odločba št. DT 060-196/2010-12-1402-17 z dne 4. 3. 2011 ni mogla biti vročena družbi, saj je bila ta izbrisana iz sodnega registra oziroma je bil izbris objavljen na portalu AJPES dne 1. 3. 2011. Tožnica pa tudi ni dokazovala, da izbrisana pravna oseba ni imela neporavnanih obveznosti. Sodišče se sklicuje na obrazložitev izpodbijanega sklepa glede uporabe določil ZFPPIPP in ZPUOOD.

17. Glede na dejstvo, da prvostopenjski organ v izpodbijani odločbi ni navedel, da izvršbo opravlja na podlagi odločbe, ki je bila izdana in vročena tožnici ter je posledično iz naslova te, tožnica bila pritožnica in ne navedena pravna oseba, je tožena stranka tožnico z dopisom št. DT-499-29-388/2016 - z dne 23. 1. 2017 o tem dejstvu seznanila. Tožnici je bila dana možnost, da se o navedenem v roku 8 dni izreče. V prilogi k navedenem pojasnilu tožene stranke je bila priložena tudi kopija o vročitvi citirane odločbe z dne 4. 3. 2011 (izvršilni naslov).

18. Tožnica v predmetni tožbi tudi ne zatrjuje, da ne bi dala C.C. pooblastilo, slednji je namreč prevzel citirani odločbo z dne 4. 3. 2011, kot njen pooblaščenec. Tožnica tudi ne poda nobenega dokaznega predloga, da izvršilnega naslova ni sprejela oziroma, da ga ni sprejel njen pooblaščenec C.C., sploh ker ji je bilo tako v dopisu z dne 23. 1. 2017, kot tudi kasneje v odločbi z dne 6. 2. 2017 podano pojasnilo glede vročitve. Šteje se, da je z vročitvijo spisa pooblaščencu za vročitve opravljena vročitev stranki, ki bi ji bilo treba spis vročiti (prvi in peti odstavek 89. člena ZUP).

19. Ugovor zastaranja je neutemeljen in se sodišče sklicuje na obširno in pravilno obrazložitev odločbe tožene stranke, ki ima pravno podlago v 125. členu ZDavP-2 in 126. člena ZdavP-2, glede pretrganja zastaranja. Tek zastaranja pravice do izterjave davka pretrga vsako uradno dejanje davčnega organa z namenom davčne izvršbe in o katerem je bil dolžnik obveščen (drugi odstavke 126. člena ZDavP-2). Osebna vročitev je šteti kot uradno dejanje davčnega organa z namenom davčne izvršbe. Zato se je z obvestilom tožnici tudi pretrgal tek zastaranja pravice do izterjave v postopku davčne izvršbe.

20. Sodišče še pripominja, da so se z Zakonom o prekinitvi postopkov proti družbenikom izbrisanih družb (v nadaljevanju ZPPDID), po uradni dolžnosti prekinili vsi pravdni, upravni in izvršilni postopki, začeti na podlagi ZFPPIPP, ki na dan uveljavitve ZPPDID še niso bili končani (1. člen ZPPDID). V sladu z 2. členom ZPPDID se prekinjeni postopki nadaljujejo, saj Evropsko sodišče za človekove pravice (v nadaljnjem besedilu ESČP) v izreku sodbe v zadevi Lekić proti Sloveniji, ugotovilo, da Republika Slovenija ni kršila človekovih pravic s sprejetjem pravne ureditve o ex lege prenosu obveznosti izbrisanih družb na ustanovitelja oziroma na družbenike kapitalskih družb na podlagi ZFPPIPP.

21. Glede na obrazloženo je sodišče na podlagi prvega odstavka 63. člena ZUS-1 tožbo kot neutemeljeno zavrnilo.

Zakon o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (2007) - ZFPPIPP  - člen 442, 442/1, 442/1-1

Zakon o davčnem postopku (2006) - ZDavP-2  - člen 126, 126/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.