UPRS Sodba I U 2334/2018-9
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2019-01-16

mag. Slavica Ivanović Koca (preds.), Adriana Hribar Milič (poroč.), Bojana Prezelj Trampuž

brezplačna pravna pomoč - pogoji za dodelitev brezplačne pravne pomoči - izredna brezplačna pravna pomoč - verjetni izgled za uspeh - davčna izvršba

Ob dodelitvi BPP morajo biti izpolnjeni ne le materialni (finančni) pogoji, ampak tudi objektivni (t. i. postopkovni) pogoji iz prvega in drugega odstavka 24. člena ZBPP. Pri odločanju o upravičenosti do vseh oblik BPP (tudi izredne BPP), je treba na podlagi razpoložljivih podatkov oceniti, ali so izpolnjeni procesni pogoji iz 24. člena ZBPP in upoštevati kriterij razumnosti zadeve, saj v nobenem primeru ni namen odobritve BPP v zadevah, ki so očitno nerazumne oziroma nimajo verjetnega izgleda za uspeh.

Sklep o davčni izvršbi ima vse z zakonom predpisane sestavine iz 151. člena ZDavP-2. V času izdaje izpodbijanega sklepa je tudi obstajal veljaven izvršilni naslov. Sklep o davčni izvršbi in izpodbijana odločba temeljita na pravilni pravni podlagi in na podlagi podatkov, ki so navedeni v njunih obrazložitvah, zato je tožena stranka pravilno zaključila, da postopek s tožbo v upravnem sporu nima verjetnega izgleda za uspeh.

1. Tožena stranka je z izpodbijano odločbo tožničino prošnjo za dodelitev izredne brezplačne pravne pomoči (v nadaljevanju BPP) v obliki in obsegu pravnega svetovanja in zastopanja za sestavo tožbe zoper sklep o davčni izvršbi na dolžnikova denarna sredstva Finančne uprave Republike Slovenije (v nadaljevanju FURS) DT 4933-191858/2014-17 z dne 6. 12. 2017 v zvezi z odločbo Ministrstva za finance DT-498-2-5/2018-4 z dne 23. 8. 2018, zavrnila.

2. V obrazložitvi izpodbijane odločbe tožena stranka navaja, da je tožnica 17. 9. 2018 vložila prošnjo za dodelitev BPP za sestavo tožbe zoper odločbo Ministrstva za finance DT-498-2-5/2018 z dne 23. 8. 2018. Nadalje, da je tožničina odvetnica preobremenjena, ter, da ne želi odvetnika oziroma odvetnika. Tožnica je prošnji za BPP priložila kopije odločbe Ministrstva za finance DT-498-2-5/2018-4 z dne 23. 8. 2018, sklepa o davčni izvršbi na dolžnikova denarna sredstva FURS DT 4933-191858/2014-17 z dne 6. 12. 2017 in odločbe Centra za socialno delo (v nadaljevanju CSD) Vič-Rudnik 1231-5397/2018/2 z dne 24. 5. 2018.

3. Tožnica je prejemnica denarne socialne pomoči, zato je tožena stranka tožničino prošnjo za BPP obravnavala kot prošnjo za dodelitev izredne BPP. V nadaljevanju je skladu s 24. členom Zakona o brezplačni pravni pomoči (v nadaljevanju ZBPP) tožena stranka presojala ali je zadeva očitno nerazumna oziroma, ali ima zadeva verjeten izgled za uspeh ter jo je razumno sprožati. Na podlagi prošnje za BPP in prilog k prošnji je tožena stranka ugotovila, da je FURS na podlagi izvršilnega naslova, to je odločbe Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije (v nadaljevanju ZZZS) 25-4250-1/2009/177 z dne 9. 6. 2010, ki je postala izvršljiva 25. 7. 2010, z izpodbijanim sklepom odločil, da je tožnica dolžna plačati prispevek za zdravstveno zavarovanje v znesku 311,74 EUR, zamudne obresti v znesku 264,46 EUR, stroške izdaje izpodbijanega sklepa v višini 10,00 EUR in nadaljnje zamudne obresti od zneska glavnice, ki tečejo od dne 7. 12. 2017 dalje do vključno dneva plačila. Davčna izvršba se opravi z rubežem denarnih sredstev na banki oziroma hranilnici.

4. Tožena stranka je ugotovila, da sklep zoper katerega želi tožnica sprožiti upravni spor vsebuje vse predpisane sestavine iz 151. člena Zakona o davčnem postopku (v nadaljevanju ZDavP-2). Napačno pa je naveden le datum izvršljivosti odločbe, ki je podlaga za predmetno izvršbo. Ker je bilo iz potrdila o izvršljivosti na odločbi ZZZS 25-4250-1/2009/177 z dne 9. 6. 2010 razvidno, da je predmetna odločba postala izvršljiva 3. 8. 2010 (in ne 25. 7. 2010, kot je to navedeno v izreku izpodbijanega sklepa), je pritožbeni organ v tem delu spremenil izrek izpodbijanega sklepa tako, da se izrek sklepa v tem delu pravilno glasil: „3. 8. 2010“. Na podlagi navedenega, je tožena stranka sledila ugotovitvam pritožbenega organa, da so bili v času izdaje sklepa o davčni izvršbi izpolnjeni vsi pogoji za izvršbo, saj je obstajal veljavni izvršilni naslov - odločba predlagatelja (ZZZS), opremljena s potrdilom o izvršljivosti. Da bi tožnica terjano obveznost že poravnala, pa ni ugovarjala. Tožnici je bilo tudi pojasnjeno, da potrdilo o izvršljivosti, s katerim je opremljena odločba, ki se izvršuje, predstavlja potrdilo v smislu 179. člena Zakona o splošnem upravnem postopku (v nadaljevanju: ZUP), zato štejejo dejstva, ki so v tem potrdilu potrjena, za dokazana. Tožena stranka zaključuje, da niti določbe ZDavP-2, niti določbe ZUP, za primere, kot je konkreten, davčnemu organu ne dajejo pristojnosti, da bi preverjal pravilnost in zakonitost izdaje in vročanja izvršilnega naslova ter posledično tudi preverjanja ali je potrditev izvršljivosti pravilna, temveč je to dolžnost predlagatelja izvršbe, ki je izvršilni naslov izdal. Tožena stranka še dodatno pojasnjuje, da se potrdilo o izvršljivosti lahko izpodbija pri organu, ki je potrdil izvršljivost, torej v posebnem postopku in ne v postopku davčne izvršbe ter se pri tem sklicuje sodbo Vrhovnega sodišča Republike Slovenije I Up 227/2003 in Upravnega sodišča Republike Slovenije II U 191/2009.

5. Tožena stranka je zaključila, da sklep o davčni izvršbi in izpodbijana odločba temeljita na pravilni pravni podlagi in da na podlagi podatkov, ki so navedeni v njunih obrazložitvah, postopek s tožbo v upravnem sporu nima verjetnega izgleda za uspeh. Zato je tožničino prošnjo na podlagi prvega odstavka 24. člena v zvezi z drugim odstavkom 37. člena ZBPP zavrnila kot neutemeljeno.

6. Tožnica se z izpodbijano odločbo ne strinja in meni, da za dodelitev BPP izpolnjuje materialne in vse objektivne pogoje, poleg tega je zadeva popolnoma razumna in ima verjeten izgled za uspeh. Glede na določbe ZDavP-2 tožnica meni, da je dokazno breme v primeru ugovora davčnega zavezanca na strani davčnega organa in mora dejstva dokazati davčni organ, lahko pa tudi sodišče zahteva od ZZZS dokaz, ki bi dokazoval iz katerega naslova naj bi bila tožnica zavarovana. Tožnici ni treba za trditve predlagati dokazov, ker ni zavezanka za davek, poleg tega pa tudi nima nobenega pisnega dokaza. Da ni bila zavarovana je že večkrat povedala. Tožena stranka napačno razlaga 24. člena ZBPP, zato tožnica sodišču predlaga, da tožbi ugodi, izpodbijano odločbo razveljavi (pravilno: odpravi – op. sodišča) in ugodi tožničini prošnji za BPP.

7. Tožena stranka je poslala upravne spise, na tožbo pa ni odgovorila.

9. V obravnavanem primeru je sporna odločitev tožene stranke o zavrnitvi tožničine prošnje za dodelitev BPP v obliki in obsegu pravnega svetovanja in zastopanja za sestavo tožbe zoper sklep o davčni izvršbi na dolžnikova denarna sredstva FURS DT 4933-191858/2014-17 z dne 6. 12. 2017 v zvezi z odločbo Ministrstva za finance DT-498-2-5/2018-4 z dne 23. 8. 2018.

10. Tožena stranka se je pri svoji odločitvi oprla na določbo drugega odstavka 12. člena ZBPP po kateri se finančni položaj prosilca v postopku dodelitve BPP ne ugotavlja, če ta na podlagi odločbe pristojnega organa prejema denarno socialno pomoč po določbah zakona, ki ureja socialno varstvene dajatve (izredna BPP). Glede na to, da je tožnica v prošnji za odobritev BPP navedla, da je prejemnica denarne socialne pomoči ter priložila odločbo CSD Vič-Rudnik, iz katere izhaja, da je bila v času od 1. 6. 2018 do 30. 11. 2018 upravičena do denarne socialne pomoči, je bila njena prošnja za BPP v tem postopku pravilno obravnavana kot prošnja za izredno BPP.

11. V skladu s prvim odstavkom 24. člena ZBPP se pri presoji dodelitve BPP kot pogoji upoštevajo tudi okoliščine in dejstva o zadevi, v zvezi s katero vlaga prosilec prošnjo za dodelitev BPP, ki jih zakon primeroma našteva in med katerimi se presoja tudi, ali je zadeva očitno nerazumna oziroma ali ima zadeva verjeten izgled za uspeh ter jo je razumno sprožati. Po določbi tretjega odstavka 24. člena ZBPP se šteje, da je zadeva očitno nerazumna, če je pričakovanje ali zahtevek prosilca v očitnem nesorazmerju z dejanskim stanjem stvari, če je očitno, da stranka zlorablja možnost BPP za zadevo, za katero ne bi uporabila pravnih storitev, tudi če bi ji njen materialni položaj to omogočal, ali če je pričakovanje ali zahteva prosilca očitno v nasprotju z izidom v zadevah s podobnim dejanskim stanjem in pravno podlago, ali če je pričakovanje ali zahteva osebe v očitnem nasprotju z načeli pravičnosti in morale. Ob dodelitvi BPP morajo biti torej izpolnjeni ne le materialni (finančni) pogoji, ampak tudi objektivni (t. i. postopkovni) pogoji iz prvega in drugega odstavka 24. člena ZBPP. Pri odločanju o upravičenosti do vseh oblik BPP (tudi izredne BPP), je treba na podlagi razpoložljivih podatkov oceniti, ali so izpolnjeni procesni pogoji iz 24. člena ZBPP

in upoštevati kriterij razumnosti zadeve, saj v nobenem primeru ni namen odobritve BPP v zadevah, ki so očitno nerazumne oziroma nimajo verjetnega izgleda za uspeh.

12. Po presoji sodišča je tožena stranka pravilno glede na okoliščine obravnavanega primera presodila, da tožnica z vložitvijo tožbe zoper citirani upravni akt nima verjetnih izgledov za uspeh. Kot je bilo tožnici pojasnjeno že v obrazložitvi izpodbijane odločbe, ima sklep o davčni izvršbi vse z zakonom predpisane sestavine iz 151. člena ZDavP-2. V času izdaje izpodbijanega sklepa je tudi obstajal veljaven izvršilni naslov. FURS je s sklepom o davčni izvršbi na podlagi izvršilnega naslova, to je odločbe ZZZS 25-4250-1/2009/177 z dne 9. 6. 2010, ki je postala pravilno izvršljiva 3. 8. 2010, odločil, da je tožnica kot dolžnica dolžna plačati prispevek za zdravstveno zavarovanje v znesku 311,74 EUR, zamudne obresti v znesku 264,46 EUR, stroške izdaje izpodbijanega sklepa v višini 10,00 EUR in nadaljnje zamudne obresti od zneska glavnice, ki tečejo od dne 7. 12. 2017 dalje do vključno dneva plačila. Davčna izvršba se opravi z rubežem denarnih sredstev na banki oziroma hranilnici. Da je svoj dolg, ki je predmet obravnavanega postopka poravnala tožnica niti ne zatrjuje, temveč navaja, da ni bila zavarovana. Tožnica meni, da ker ni bila zavezanka za davek, ne more predlagati dokazov, saj o tem tudi nima nobenega dokazila. Teh razlogov, torej vsebinskih razlogov, zaradi katerih je po tožničinem mnenju izpodbijana odločba, s katero ji je bilo naloženo plačilo prispevka za zdravstveno zavarovanje, nezakonita, pa tožnica ne more uveljavljati v tem upravnem sporu. V tem upravnem sporu sodišče presoja pravilnost odločitve organa za BPP o zavrnitvi njene prošnje za dodelitev BPP za zgoraj opredeljen namen. Vsebinske ugovore, s katerimi tožnica utemeljuje svojo tožbo zoper izpodbijano odločbo, bi morala tožnica uveljavljati z rednimi oziroma izrednimi pravnimi sredstvi zoper odločbo ZZZS 25-4250-1/2009/177 z dne 9. 6. 2010.

13. Glede na navedeno je tožena stranka v predmetni zadevi ravnala pravilno, ko je v skladu z določbo 2. točke drugega odstavka 37. člena ZBPP tožničino prošnjo za BPP zavrnila, saj je zadeva, v kateri tožnica prosi za BPP, očitno nerazumna in so tožničina pričakovanja oziroma tožničin zahtevek v očitnem nesorazmerju z dejanskim stanjem stvari (tretji odstavek 24. člena ZBPP). Za dodelitev BPP pa mora biti navedeni pogoj izpolnjen, ne glede na finančne okoliščine, saj morata biti izpolnjena oba navedena pogoja kumulativno.

14. Po povedanem je izpodbijana odločba pravilna in zakonita, sodišče pa tudi ni našlo kršitev, na katere pazi po uradni dolžnosti, zato je tožbo na podlagi prvega odstavka 63. člena ZUS-1 kot neutemeljeno zavrnilo.

Enako tudi Upravno sodišče Republike Slovenije v sodbi I U 1570/2015 z dne 24. 11. 2015.

Zakon o brezplačni pravni pomoči (2001) - ZBPP  - člen 24, 24/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.