UPRS Sodba II U 120/2017-9
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2019-05-15

Jasna Šegan (preds.), Violeta Tručl (poroč.), Nevenka Đebi

davčna izvršba - odpust obveznosti - prispevki za socialno varnost - osebni stečaj - prednostna terjatev

Na obveznost plačila prispevkov za socialno varnost za zasebnike odpust obveznosti ne učinkuje.

II. Vsaka stranka trpi svoje stroške postopka.

1. Z v uvodu citiranim sklepom o davčni izvršbi je prvostopni organ odločil, da se zoper dolžnico opravi davčna izvršba dolžnega zneska obveznosti, ki znaša na dan 13. 9. 2016: glavnica 3.091,10 EUR, zamudne obresti 1.333,17 EUR, stroški davčne izvršbe 75,00 EUR, stroški za pot izterjevalca 40,00 EUR, oziroma skupaj 4.539,27 EUR z nadaljnjimi zamudnimi obrestmi, ki se obračunajo od 14. 9. 2016 do vključno dneva plačila od označenih glavnic. Davčna izvršba se opravi z rubežem, cenitvijo in prodajo premičnin, ki so v lasti oziroma posesti dolžnice in se nahajajo kjerkoli, predvsem pa na dolžničinem naslovu. Rubež po tem sklepu zajema vse dolžničine premičnine, razen predmetov, ki so po določbi 177. člena Zakona o davčnem postopku (v nadaljevanju ZDavP-2) izvzeti iz izvršbe, vse stroške davčne izvršbe plača dolžnica.

2. Izvršilni naslovi so obračuni prispevkov za socialno varnost za zasebnike - OPSVZ in se nanašajo na prispevek za pokojninsko in invalidsko zavarovanje od fizičnih oseb, ki opravljajo dejavnost - od zavarovalne osnove, prispevek za zdravstveno zavarovanje oseb, ki samostojno opravljajo gospodarsko ali poklicno dejavnost od zavarovalne osnove ter prispevek za poškodbe pri delu in poklicne bolezni za zavarovanca, vse za obdobje od julija 2010 do marca 2011. Razen tega so izvršilni naslov še sklepi o prisilni izterjavi dolga za stroške izvršilnega postopka, plačilni nalog - odločba o prekršku št. 71011-0000001455 z dne 19. 9. 2014 za globo za prekršek z dne 25. 11. 2014 in plačilni nalog št. 71011-0000001455 z dne 29. 9. 2014 za sodne takse, vse natančneje navedeno v 2. točki izreka prvostopnega sklepa.

3. Iz obrazložitve prvostopnega sklepa izhaja, da po knjigovodskih evidencah davčnega organa tožnica ni poravnala obveznosti, navedenih v izreku prvostopnega sklepa, zato je davčni organ v skladu s 134. členom ZDavP-2 začel davčno izvršbo. Od davkov, ki jih zavezanka za davek ni plačala v predpisanem roku, se v skladu s prvim odstavkom 96. člena ZDavP-2 plačajo zamudne obresti.

4. Tožnica se je zoper ta sklep pritožila, Ministrstvo za finance, pa je njeno pritožbo zavrnilo. Ugotavlja, da je iz izreka sklepa o izvršbi razvidno, za katere obveznosti se tožnico terja, naveden je izvršilni naslov za posamezno obveznost ter datum izvršljivosti, kot tudi znesek davka in zamudne obresti. Izpodbijani sklep o davčni izvršbi ima vse sestavine, ki jih določa 151. člen ZDavP-2. Glede pritožbenih navedb pa navaja, da je bil nad tožnico dne 23. 6. 2011 začet postopek osebnega stečaja, ki je bil pravnomočno končan 11. 2. 2016. V postopku osebnega stečaja je Okrožno sodišče na Ptuju dne 23. 12. 2015 izdalo sklep o odpustu obveznosti, s katerim je sklenilo, da se stečajni dolžnici odpustijo vse obveznosti, ter da odpust učinkuje za vse terjatve upnikov do stečajnega dolžnice, ki so nastale do 23. 6. 2011, ne glede na to, ali je upnik to terjatev prijavil v postopku osebnega stečaja, razen za terjatve iz drugega odstavka 408. člena Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (v nadaljevanju ZFPPIPP).

5. Glede na to ministrstvo ugotavlja, da so bile v postopku osebnega stečaja tožnici odpuščene vse obveznosti, ki so nastale do 23. 6. 2011, razen tistih, ki so izvzete iz odpusta po drugem odstavku 408. člena ZFPPIPP. Tožnico se med drugim terja za obveznosti iz naslova prispevkov za socialno varnost na podlagi obračuna prispevkov za socialno varnost za zasebnike za obdobje od julija 2010 do marca 2011. Nezavarovane terjatve za plačilo prispevkov, ki so nastale v zadnjem letu pred začetkom stečajnega postopka, imajo v skladu z določbo drugega odstavka 21. člena ZFPPIPP naravo prednostnih terjatev. To pomeni, da se plačujejo prednostno, pred poplačilom navadnih terjatev, nanje pa odpust obveznosti v skladu z drugim odstavkom 408. člena ZFPPIPP ne učinkuje. Iz slednjega namreč izhaja, da odpust obveznosti ne učinkuje za prednostne terjatve iz prvega odstavka 390. člena tega zakona (kamor sodijo terjatve iz prvega in drugega odstavka 21. člena ZFPPIPP, ter terjatve do stečajnega dolžnika na podlagi zakonite preživnine, odškodnine za škodo nastalo zaradi zmanjšanja življenjskih aktivnosti ali zmanjšanja ali izgube delovne zmožnosti ter odškodnine za izgubljeno preživnino zaradi smrti tistega, ki jo je dajal), prav tako pa tudi ne za terjatve iz naslova denarne kazni ali odvzema premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem, izrečene v kazenskem postopku, v pogojni obsodbi določenega pogoja vrnitve premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem oziroma povrnitve škode, povzročene s kaznivim dejanjem, globe ali odvzema premoženjske koristi, pridobljene s prekrškom, izrečene v postopku o prekršku in odvzema premoženja nezakonitega izvora.

6. Pravne posledice začetka stečajnega postopka nastanejo z začetkom dneva, ko je bil objavljen oklic o začetku postopka osebnega stečaja (244. člen ZFPPIPP), v predmetni zadevi je to dne 23. 6. 2011. Zadnje leto pred začetkom postopka osebnega stečaja pomeni obdobje od 23. 6. 2010 do začetka postopka osebnega stečaja. Glede na to, da se z izpodbijanim sklepom terjajo obveznosti iz naslova prispevkov za socialno varnost za obdobje od julija 2010 do marca 2011, gre torej za obveznosti, ki so nedvomno nastale v zadnjem letu pred začetkom stečajnega postopka, pritožbeni organ pa upoštevajoč določbo 408. člena ZFPPIPP v zvezi z drugim odstavkom 21. člena ZFPPIPP ugotavlja, da odpust obveznosti nanje ne učinkuje.

7. Prav tako odpust obveznosti ne učinkuje na ostale terjane obveznosti, in sicer na obveznosti iz naslova stroškov predhodno izdanih sklepov o davčni izvršbi, obveznosti iz naslova globe ter sodne takse na podlagi odločbe o prekršku, saj so vse te obveznosti nastale po začetku stečajnega postopka.

8. Glede pritožbenih navedb, ki se nanašajo na slab finančni in socialni položaj tožnice, pa pritožbeni organ pojasnjuje, da razume njeno socialno stisko, vendar pa slabo materialno stanje samo po sebi še ni razlog, da se zoper dolžnika ne bi vodil postopek davčne izvršbe, je pa izvrševalec sklepa o izvršbi pri izvedbi rubeža dolžan upoštevati določbo 177. člena ZDavP-2, ki določa predmete, ki so iz izvršbe izvzeti.

9. Tožnica vlaga tožbo v upravnem sporu, ker pri izdaji izpodbijanega akta dejansko stanje ni pravilno in popolno ugotovljeno, posledično pa je bilo nepravilno uporabljeno tudi materialno pravo. Navaja, da se je pri Okrožnem sodišču na Ptuju zoper tožnico vodil postopek osebnega stečaja pod številko St ..., v katerem je tožnica predlagala odpust obveznosti. Sodišče je dne 23. 12. 2015 pod isto opravilno številko izdalo sklep o odpustu obveznosti, pri tem pa sklenilo, da se odpustijo obveznosti tožnice kot stečajne dolžnice ter da odpust obveznosti učinkuje za terjatve, ki so do tožnice kot stečajne dolžnice nastale do dne 23. 6. 2011. Iz tega izhaja, da so bile obveznosti, ki so nastale do 23. 6. 2011 tožnici odpuščene, zato je sklep o davčni izvršbi, ki se izpodbija s to tožbo, nezakonit, in ga je treba odpraviti oziroma razveljaviti, postopek davčne izvršbe pa ustaviti. Tožeča stranka predlaga, da sodišče izpodbijani sklep kot nezakonit razveljavi in odpravi, postopek davčne izvršbe pa ustavi oziroma podrejeno, da ga razveljavi in vrne toženi stranki v nov postopek. Priglaša tudi stroške upravnega spora.

10. Tožena stranka v odgovoru na tožbo vztraja pri razlogih iz obrazložitve sklepa prve stopnje in odločbe organa druge stopnje in dodaja, da tožeča stranka obstoju obveznosti, ki so se terjale z izpodbijanim sklepom o davčni izvršbi, ne ugovarja in zatrjuje, da so ji bile le te odpuščene na podlagi pravnomočnega sklepa o odpustu obveznosti. V zvezi s tem je bilo v odločbi organa druge stopnje izčrpno pojasnjeno, da odpust obveznosti ne učinkuje na obveznosti iz naslova prispevkov, ki so nastali v zadnjem letu pred začetkom stečajnega postopka. Stališče, po katerem imajo terjatve iz naslova prispevkov, ki so nastale v zadnjem letu pred začetkom stečajnega postopka, status prednostnih terjatev ter da odpust obveznosti nanje ne učinkuje, pa je potrjeno tudi z upravno sodno prakso npr. sodbo Upravnega sodišča RS, št. II U 466/2015 z dne 7. 9. 2016 in II U 427/2015 z dne 12. 1. 2017.

11. Tožeča stranka se v pripravljalni vlogi sklicuje na spremembo drugega odstavka 21. člena ZFPPIPP, ki velja od 26. 4. 2016, in meni, da med prednostne terjatve spadajo neplačani prispevki samo za obdobje zadnjih šestih mesecev, pred 23. 6. 2011, ko je bil objavljen oklic o začetku postopka osebnega stečaja zoper tožnico.

13. V obravnavani zadevi gre za izterjavo plačila prispevkov za socialno varnost za zasebnike - OPSVZ za obdobje od julija 2010 do marca 2011, za plačilo stroškov izvršilnega postopka z zapadlostjo 22. 2. 2016 in 10. 3. 2016 ter plačilo globe za prekršek in sodne takse z zapadlostjo 25. 11. 2014.

14. Sodišče pritrjuje stališču tožene stranke, da na prej navedene obveznosti plačila prispevkov za socialno varnost za zasebnike odpust obveznosti ne učinkuje, kot je določeno v drugem odstavku 408. člena ZFPPIPP. Ta že od začetka uporabe tega zakona, dne 1. 10. 2008, določa, da odpust obveznosti ne učinkuje za prednostne terjatve iz prvega odstavka 390. člena tega zakona in za prednostne terjatve iz prvega odstavka 21. člena tega zakona. Člen 390 ZFPPIPP je nespremenjen že od začetka uporabe tega zakona in kot prednostne terjatve našteva tako terjatve iz prvega kot terjatve iz drugega odstavka 21. člena (tem pa dodaja še terjatve iz naslova preživnine in odškodnine, ki niso predmet tega postopka). Iz tega sledi, da je treba kot terjatve, na katere odpust obveznosti ne učinkuje, šteti tudi terjatve iz drugega odstavka 21. člena ZFPPIPP. Drugi odstavek 21. člena ZFPPIPP pa je že od začetka uporabe zakona dne 1. 10. 2008 določal, da so v stečajnem postopku prednostne terjatve tudi nezavarovane terjatve za plačilo prispevkov, ki so nastale v zadnjem letu pred začetkom stečajnega postopka.

15. V obravnavani zadevi je bila pravilno uporabljena določba drugega odstavka 21. člena ZFPPIPP, kot je bila v veljavi do 25. 4. 2016 (in tudi ob začetku postopka osebnega stečaja 23. 6. 2011 in nato ob izdaji sklepa o odpustu obveznosti 23. 12. 2015), ki je kot prednostne terjatve določila tiste nezavarovane terjatve iz naslova prispevkov, ki so nastale v zadnjem letu pred začetkom stečajnega postopka.

16. Ni torej mogoče pritrditi tožbi, da je izpodbijani sklep o davčni izvršbi nepravilen in nezakonit zaradi odpusta obveznosti v postopku osebnega stečaja. Kot je bilo zgoraj obrazloženo odpust obveznosti na prednostne terjatve ne učinkuje, po 408. členu ZFPPIPP pa med prednostne terjatve, na katere odpust ne učinkuje, sodijo tudi terjatve iz prvega odstavka 390. člena ZFPPIPP, ta pa kot prednostne terjatve našteva terjatve iz prvega in drugega odstavka 21. člena, kot je obrazloženo v 14. točki obrazložitve. Iz tega sledi, da je treba kot terjatve, na katere odpust obveznosti ne učinkuje, šteti tudi terjatve iz drugega odstavka 21. člena ZFPPIPP, zato je prvostopni organ pravilno izdal sklep o izvršbi za izterjavo neplačanih obveznosti.

17. Tožeča stranka se tudi neutemeljeno sklicuje na spremembo drugega odstavka 21. člena ZFPPIPP, veljavno od 26. 4. 2016, v zvezi z rokom, v katerem štejejo kot prednostne, terjatve iz naslova plač in nadomestila plač. Gre za spremembo ZFPPIPP-G, ki velja od navedenega datuma, in je torej glede na začetek stečajnega postopka in odpusta obveznosti v nobenem primeru ni mogoče uporabiti v tej zadevi. Razen tega v obravnavani zadevi ne gre za izterjavo terjatev iz naslova plač in nadomestila plač (1. alineja prvega odstavka 21. člena ZFPPIPP), ampak za terjatve za plačilo prispevkov (drugi odstavek 21. člena ZFPPIPP). Glede teh pa novela ZFPPIPP-G terjatve za plačilo prispevkov, nastalih pred začetkom postopka insolventnosti, določa kot prednostne, ne da bi bilo to obdobje časovno omejeno, upravna organa pa sta pravilno upoštevala do 26. 4. 2016 veljavno določbo, ki kot prednostne določa tiste terjatve iz naslova plačila prispevkov, ki so nastale v zadnjem letu pred začetkom stečajnega postopka.

18. Ker odpust obveznosti učinkuje le za terjatve, ki so nastale do začetka postopka osebnega stečaja (prvi odstavek 408. člena ZFPPIPP), je sklep o izvršbi pravilno izdan tudi za izterjavo terjatev iz naslova stroškov izvršilnega postopka, globe in sodne takse, saj so te terjatve nastale kasneje.

19. Izpodbijani upravni akt je torej tudi po presoji sodišča pravilen in na zakonu utemeljen, zato je sodišče na podlagi prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) tožbo kot neutemeljeno zavrnilo (I. točka izreka te sodbe).

20. Sodišče je v zadevi odločilo brez glavne obravnave, saj je v obravnavani zadevi šlo za presojo pravilne uporabe materialnega prava, dejstva in dokazi, ki jih predlaga tožeča stranka v tožbi, pa niso pomembni za odločitev (druga alineja drugega odstavka 59. člena ZUS-1).

21. Tožeča stranka je zahtevala tudi povrnitev stroškov postopka. Če sodišče tožbo zavrne, trpi vsaka stranka svoje stroške postopka (četrti odstavek 25. člena ZUS-1). Ker je sodišče tožbo zavrnilo, mora torej tožeča stranka sama nositi svoje stroške, zato je sodišče o tem odločilo, kot izhaja iz II. točke izreka te sodbe.

Z novelo ZFPPIPP-G, veljavno od 26. 4. 2016, je bila vnesena sprememba, po kateri so v insolventnih postopkih prednostne terjatve nezavarovane terjatve za plačilo prispevkov, ki so nastale pred začetkom postopka insolventnosti, ne da bi bilo to obdobje časovno omejeno.

Zakon o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (2007) - ZFPPIPP  - člen 21, 21/2, 390, 390/1, 408, 408/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.