UPRS Sodba I U 863/2019-7
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2019-05-28

Adriana Hribar Milič (preds.), Bojana Prezelj Trampuž (poroč.), Zdenka Štucin

brezplačna pravna pomoč - pogoji za dodelitev brezplačne pravne pomoči - vsebina prošnje za dodelitev brezplačne pravne pomoči

Brezplačna pravna pomoč se po tem zakonu dodeljuje osebam v zvezi z uveljavljanjem pravice do sodnega varstva, ne pa v zvezi z uresničevanjem pravic oziroma pravnih koristi v upravnem postopku, v katerem odločajo upravni in drugi državni organi o pravicah, obveznostih ali pravnih koristih posameznikov, pravnih oseb in drugih strank (prvi odstavek 1. člena ZUP). Do tega vprašanja se je sodišče že večkrat opredelilo.

1. Tožena stranka je z izpodbijano odločbo v I. točki izreka odločila, da se prošnja tožnice za dodelitev brezplačne pravne pomoči (v nadaljevanju BPP) v obliki in obsegu pravnega svetovanja in zastopanja za vložitev predloga za obnovo davčnega postopka, v katerem je bil izdan sklep Finančne uprave Republike Slovenije DT 4934-14428/2015-7 z dne 28. 8. 2015, zavrne. V II. točki izreka je prošnjo za podaljšanje roka za dopolnitev prošnje za dodelitev BPP, zavrnila.

2. Iz obrazložitve izpodbijane odločbe izhaja, da je tožnica pri Okrožnem sodišču v Ljubljani 25. 2. 2019 po skrbniku za poseben primer vložila prošnjo za dodelitev BPP in navedla, da zaproša za BPP za pravno zadevo: „Obnova postopka v zadevah Z 154/2009, In 921/2012, In 1508/2012, ki se vodijo pri Okrajnem sodišču v Ljubljani (združen postopek)“. Kot vrsto, obliko in obseg BPP je navedla: “Zastopanje v postopku obnove davčnega in izvršilnega postopka. Sestava in vložitev predloga za obnovo davčnega in izvršilnega postopka“. Predlagala je, da se ji dodeli A. A., odvetnik iz Ljubljane. V delu, ki se nanaša na obnovo davčnega postopka, je bila tožničina prošnja z dopisom Bpp 526/2019 z dne 27. 2. 2019 odstopljena toženi stranki v pristojno reševanje, ki jo je prejela 28. 2. 2019. V konkretnem primeru je tožena stranka ugotovila, da prošnja tožnice ne vsebuje vseh podatkov, ki jih določa Zakon o brezplačni pravni pomoči (v nadaljevanju ZBPP) v 32. členu, zato je bila tožničina prošnja za BPP nepopolna in kot taka neprimerna za obravnavno. Tožena stranka je tožnico s pozivom Bpp 40/2019-3 z dne 28. 2. 219 pozvala, da v roku 5 dni svojo prošnjo za dodelitev BPP dopolni tako, da navede za obnovo katerega davčnega postopka želi, da se ji dodeli BBP in priloži odločbo oziroma sklep, s katerim je bil davčni postopek končan. Tožnica se je na poziv odzvala in toženi stranki 21. 3. 2019 posredovala vlogo, v kateri navaja, da je davčni postopek, za katerega vlaga prošnjo za BPP, postopek, v katerem je bil izdan sklep o davčni izvršbi na premičnine DT 4934-14428/2015-7 z dne 28. 8. 2015, katerega je vlogi tudi priložila. Tožnica je vlogi priložila še predlog odvetnika za obnovo postopka z dne 28. 2. 2019, obrazložitev zadeve z dne 22. 2. 2019 ter odločbo Centra za socialno delo Ljubljana Bežigrad z dne 3. 6. 2015. Tožnica je podredno še predlagala, da se ji rok za dopolnitev prošnje za dodelitev BPP podaljša, ker posvet z odvetnikom A. A. iz Ljubljane ni bil možen, ker je je bil odvetnik odsoten do 25. 3. 2019.

3. Tožena stranka je zaključila, da glede na tožničine navedbe izhaja, da tožnica zaproša za dodelitev BPP v obliki in obsegu pravnega svetovanja in zastopanja za vložitev predloga za obnovo davčnega postopka, v katerem je bil izdan sklep Finančne uprave Republike Slovenije (v nadaljevanju FURS) DT 4934-14428/2015-7 z dne 28. 8. 2015. V prošnji za dodelitev BPP je tožnica namreč navedla, da želi BPP za sestavo in vložitev predloga za obnovo davčnega postopka, v dopolnitvi prošnje pa je natančneje navedla, da želi BPP za davčni postopek, v katerem je FURS izdal sklep o davčni izvršbi na premičnine DT 4934-14428/2015-7 z dne 28. 8. 2015 in navedeni sklep tudi predložila. Tožnica je prošnji priložila tudi predlog za obnovo postopka z dne 28. 2. 2019, kateri je naslovljen na Ministrstvo za finance, v njem pa prosilka (med drugim) predlaga, da se obnovi postopek odmere davkov in prispevkov za prosilko in se izda nova odmerna odločba.

4. V nadaljevanju tožena stranka v obrazložitvi izpodbijane odločbe navaja, da se BPP po ZBPP dodeljuje osebam v zvezi z uveljavljanjem pravice do sodnega varstva, ne pa v zvezi z uresničevanjem pravic oziroma pravnih koristi v upravnem postopku, v katerem odločajo upravni in drugi državni organi o pravicah, obveznostih ali pravnih koristih posameznikov, pravnih oseb in drugih strank (prvi odstavek 1. člena Zakona o splošnem upravnem postopku, v nadaljevanju ZUP). V skladu z 89. členom Zakona o davčnem postopku (v nadaljevanju ZDavP-2) lahko zavezanec za davek predlaga obnovo davčnega postopka. Nadalje tretji odstavek 2. člena ZDavP-2 določa, da se za vprašanja davčnega postopka, ki niso urejena z mednarodno pogodbo, ki obvezuje Republiko Slovenijo, z zakonom o obdavčenju, s tem zakonom, zakonom, ki ureja finančno upravo, ali zakonom, ki ureja inšpekcijski nadzor, se uporablja zakon, ki ureja splošni upravni postopek, torej ZUP. V postopku odločanja o predlogu za obnovo davčnega postopka gre torej za odločanje o izrednem pravnem sredstvu v upravnem postopku in ne za uresničevanje pravice do sodnega varstva.

5. Tožena stranka je zaključila, da dodelitev BPP v postopku in za namen, kot ga zahteva tožnica, po določbah ZBPP ni mogoča. Temeljni namen BPP po ZBPP je v tem, da se socialno šibkemu prosilcu omogoči uresničevanje pravice do sodnega varstva, v upravnem postopku pa ne gre za uresničevanje pravice do sodnega varstva. Za dodelitev BPP za upravni postopek oziroma za zadeve, ki (in dokler) se obravnavajo v upravnem postopku, v določbah ZBPP torej ni podlage. Glede na navedeno je tožena stranka tožničino prošnjo za dodelitev BPP za sestavo in vložitev predloga za obnovo davčnega postopka zavrniti kot neutemeljeno.

6. Tožena stranka je tudi zaključila, da je neutemeljen tožničin predlog za podaljšanje roka za dopolnitev prošnje za dodelitvi BPP. Daljši (dodatni) rok za dopolnitev prošnje, ne bi mogel vplivati na drugačno odločitev, saj je tožnica zaprosila za dodelitev BPP v upravnem (davčnem) postopku in ne v postopku uresničevanja pravice do sodnega varstva in je bilo zato treba njen predlog za podaljšanje roka za dopolnitev prošnje za dodelitev BPP zavrniti kot neutemeljeno.

7. Tožnica se z odločitvijo ne strinja. Meni, da je stališče tožene stranke napačno. Že iz prošnje za BPP je razvidno, da gre za sodno zadevo, ki se vodi pred Okrajnim sodiščem v Ljubljani. Navedene odločbe v prošnji za BPP kažejo na to, da ne gre zgolj za upravno stvar, ampak prvenstveno za sodno zadevo. Tudi če bi se zadeva vodila kot upravna zadeva po določilih ZUP, le-ta v prvem odstavku 287. člena ZUP izrecno določa, da se izvršba upravne odločbe opravi kot upravna ali sodna izvršba. S tem, ko so se izvršbe upravnih odločb opravile kot sodne izvršbe, ne gre več pri tem za uresničevanje pravic oziroma pravnih koristi v upravnem postopku, ampak gre za sodni postopek. Tožnica sodišču predlaga, da se izpodbijana odločba razveljavi, podredno odpravi, tožnici pa dodeli predlagana BPP.

8. Tožena stranka na tožbo vsebinsko ni odgovorila, je pa sodišču poslala upravne spise.

10. Po presoji sodišča je odločba tožena stranke pravilna in zakonita, ima oporo v citiranih materialnih predpisih ter izhaja iz podatkov v upravnih spisih. Tožena stranka je v obrazložitvi izpodbijane odločbe podala pravilne razloge za svojo odločitev.

11. Po prvem odstavku 1. člena ZBPP je namen BPP uresničevanje pravice do sodnega varstva po načelu enakopravnosti, upoštevajoč socialni položaj osebe, ki brez škode za svoje preživljanje in preživljanje svoje družine te pravice ne bi mogla uresničevati. Po drugem odstavku istega člena se za sodno varstvo po tem zakonu med drugim šteje tudi varstvo pred obtožbami v kazenskih zadevah. Glede na prvi odstavek 7. člena ZBPP se BPP po tem zakonu lahko odobri za pravno svetovanje, pravno zastopanje in za druge pravne storitve, ki so določene z zakonom, za vse oblike sodnega varstva pred vsemi sodišči splošne pristojnosti in specializiranimi sodišči v Republiki Sloveniji, pred Ustavnim sodiščem RS in pred vsemi organi, institucijami ali osebami v Republiki Sloveniji, ki so pristojne za izvensodno poravnavanje sporov (sodni postopki), ter kot oprostitev plačila stroškov sodnega postopka.

12. Iz navedenega izhaja, da se BPP po tem zakonu dodeljuje osebam v zvezi z uveljavljanjem pravice do sodnega varstva, ne pa v zvezi z uresničevanjem pravic oziroma pravnih koristi v upravnem postopku, v katerem odločajo upravni in drugi državni organi o pravicah, obveznostih ali pravnih koristih posameznikov, pravnih oseb in drugih strank (prvi odstavek 1. člena ZUP). Do tega vprašanja se je sodišče že večkrat opredelilo.

13. Iz izpodbijane odločbe in upravnih spisov nedvomno izhaja, da je tožnica zaprosila za odobritev BPP v postopku odločanja o predlogu za obnovo davčnega postopka, torej za odločanje o izrednem pravnem sredstvu v upravnem postopku in ne za uresničevanje pravice do sodnega varstva. Sodišče se strinja s toženo stranko, da za dodelitev BPP v upravnih postopkih oziroma v zadevah, ki se obravnavajo v drugih postopkih in ne sodnih, v določbah ZBPP ni podlage. V prvem odstavku 26. člena ZBPP je tudi podrobneje določeno za kakšne postopke se lahko BPP dodeli, med njimi pa ni upravnih postopkov.

14. Sodišče še dodaja, da sklicevanje tožnice na postopke, ki se vodijo pred Okrajnim sodiščem v Ljubljani, na drugačno odločitev v konkretnem primeru ne morejo vplivati. Navajanje tožnice, da gre prvenstveno za sodne zadeve in sklicevanje na opravilne številke zadev, ki se vodijo pred Okrajnim sodiščem v Ljubljani, je irelevantno in na presojo pravilnosti odločitve tožene stranke ne vpliva. V konkretnem primeru je tožnica zaprosila za dodelitev BPP za obnovo davčnega postopka in tožena stranka je obravnavala tožničino prošnjo za Bpp v delu, ki se nanaša na obnovo davčnega postopka, v ostalem pa je tožničino prošnjo obravnaval drug pristojen organ za BPP.

15. Po povedanem je izpodbijana odločba pravilna in zakonita, sodišče v postopku tudi ni našlo kršitev, na katere mora paziti po uradni dolžnosti, zato je na podlagi prvega odstavka 63. člena ZUS-1 tožbo kot neutemeljeno zavrnilo.

Enako tudi Upravno sodišče RS v sodbah I U 1469/2011 z dne 19. 9. 2011, III U 53/2013 z dne 8. 3. 2013, I U 1882/2013 z dne 23. 12. 2013, I U 416/2015 z dne 23. 3. 2015.

Zakon o brezplačni pravni pomoči (2001) - ZBPP  - člen 1, 1/1, 7, 7/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.