UPRS Sodba I U 230/2017-29
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2019-04-10

mag. Darinka Dekleva Marguč (preds.), mag. Jonika Marflak Trontelj (poroč.), mag. Damjan Gantar

vpis na fakulteto - avtonomija univerze - pogoji za vpis - pasivna legitimacija - litispendenca

Sodišče izpodbijani akt presoja s procesnega vidika, v materialnem smislu pa samo toliko, kolikor gre za pravico do enakega dostopa do izobraževanja na visokošolskih zavodih pod enakimi pogoji.

Tožnik niti ne zatrjuje, da bi imel, v skladu z določbami Razpisa za vpis v podiplomske doktorske študijske programe 3. stopnje Univerze na Primorskem v študijskem letu 2016/2017, izpolnjene pogoje, in sicer vsaj polovico obveznosti po ECTS s predhodnega študijskega programa, ki se nanašajo na obvezne predmete drugega študijskega programa. To pa pomeni, da sta organa obeh stopenj v tej zadevi, ob upoštevanju citiranih določb Razpisa, odločila pravilno.

II. Vsaka stranka trpi svoje stroške postopka.

1. Z izpodbijanim sklepom je prvostopenjski organ sklenil, da je tožnik v izbirnem postopku za vpis v doktorski študijski program 3. stopnje, v študijskem letu 2016/2017 sprejet na: Univerzo na Primorskem, Fakulteto A, v 2. letnik doktorskega študijskega programa 3. stopnje .... V obrazložitvi navaja, da je tožnik oddal prijavo za vpis v 3. letnik doktorskega študijskega programa 3. stopnje .... Njegova vloga je bila obravnavana na 7. izredni seji Komisije za študijske zadeve .... 2016, ki je ugotovila, da ima tožnik zaključen študij za pridobitev izobrazbe magister znanosti in da se je na podiplomski doktorski študijski program ... kontaktnih prostorov (študijski program sprejet pred letom 2004, ki se zaključuje s 30. 9. 2016) vpisal neposredno v 3. letnik. V navedenem študijskem programu ni opravil obveznosti, ki bi se mu lahko priznale kot opravljeni obvezni predmeti 1. in 2. letnika doktorskega študijskega programa 3. stopnje .... S pridobljeno izobrazbo se mu skladno s pogoji iz Razpisa za vpis v doktorske programe Univerze na Primorskem za leto 2016/2017 lahko prizna v študijskem programu 3. stopnje ... le 1. letnik v celoti, tako da se lahko vpiše v 2. letnik, v katerem mora opraviti obveznosti v obsegu 60 ECTS (izpit iz predmeta … - nadaljevalni obvezni seminar), notranje izbirni predmet in samostojno raziskovalno delo s pripravo doktorske disertacije.

2. Drugostopenjski organ je tožnikovo pritožbo z odločbo z dne 6. 12. 2016 zavrnil. V obrazložitvi dodaja, da tožniku z obstoječimi opravljenimi obveznostmi formalni postopki za vpis v študijske programe ne omogočajo neposrednega vpisa v 3. letnik novega doktorskega študijskega programa. Glede plačila šolnine pa lahko zaprosi pristojni organ za oprostitev.

3. Tožnik se z izpodbijano odločitvijo ne strinja in vlaga tožbo, v kateri navaja, da se toženka ni držala dogovora z dne 26. 8. 2016 ter da je tudi njegovo pritožbo rešila v nasprotju s tem dogovorom. Poleg tega je pri reševanju pritožbe kršila določbe ZUP, ker jo je rešila šele 5. 1. 2017. Sodišču predlaga, da tožbi ugodi in izpodbijano odločbo (pravilno: sklep) razveljavi (pravilno: odpravi).

4. Toženka v odgovoru na tožbo ugovarja pasivni legitimaciji Univerze na Primorskem in poudarja, da je odločbo o pritožbi izdala Komisija za pritožbe kandidatov za vpis v študijske programe Univerze na Primorskem. V nadaljevanju pojasnjuje potek postopka v predmetni zadevi oziroma predhoden vpis tožnika na predbolonjski doktorski študijski program ... kontaktnih prostorov, sprejet pred 11. 6. 2004, ki bi moral biti zaključen do 30. 9. 2016. Navaja, da je bilo v postopku odločanja postopano skladno z Razpisom za vpis v podiplomske študijske programe 3. stopnje Univerze na Primorskem za študijsko leto 2016/2017. Sodišču predlaga, da tožbo primarno zavrže, podrejeno zavrne, tožniku pa naloži povrnitev njenih stroškov postopka z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

5. Tožnik v pripravljalni vlogi z dne 30. 6. 2017 odgovarja na navedbe toženke v odgovoru na tožbo in navaja, da je toženka ravnala protipravno, ko mu je onemogočila zagovor že izdelane doktorske disertacije in zaključek doktorskega študija po starem (nebolonjskem) programu. Na ta način mu je povzročila izjemno materialno in nematerialno škodo, ki jo uveljavlja oziroma od sodišča zahteva, da mu denarno satisfakcijo dodeli v razumnem znesku. Navaja, da ga je toženka poklicala na razgovor (kot nekakšno poravnavo), ki je bil izveden 26. 8. 2016 v prostorih Fakultete A. Predstavniki toženke so mu ponudili, da se do 15. 9. 2016 prijavi in vpiše v 3. letnik novega bolonjskega doktorskega programa brez plačila šolnine, kot tudi da se tema doktorske disertacije ne spremeni. Na podlagi tega dogovora so po prepričanju tožnika nastale obveznosti, ki se jih toženka po tem, ko je tožnik svojo tožbo na Upravnem sodišču umaknil, ni želela več izpolniti. Tožniku, ki se je dogovora držal, so zaradi prihoda iz tujine (BIH) v Slovenijo, da vloži prijavo, vplača vpisnino in opravi vpis v 3. letnik novega doktorskega programa, nastali tudi dodatni stroški. Zavrača ugovor pasivne legitimacije, saj Komisija za pritožbe za vpis v študijske programe Univerze na Primorskem, ki je drugostopenjsko odločbo izdala, ni pravna oseba. Vztraja pri tožbenem predlogu in dodatno sodišču predlaga, da mu prisodi ustrezno denarno satisfakcijo.

6. Tožnik je v pripravljalni vlogi z dne 27. 1. 2018 podal dokazni predlog za zaslišanje B. B..

7. Toženka v pripravljalni vlogi z dne 25. 5. 2018 posebej poudarja, da je napačno naziranje tožnika glede podanih "obljub in obveznosti", saj tožniku s strani toženke nikdar nič ni bilo obljubljeno, ampak so mu bile zgolj predstavljene možnosti. Šlo je za informativni pogovor s tožnikom. Takrat se namreč niso preverjale vse podrobnosti glede izpolnjevanja pogojev za vpis v določen letnik, temveč je bil tožnik zgolj poučen o možnosti prehoda v bolonjski študijski program. Kot neutemeljene zavrača tudi tožnikove navedbe, da mu je zaradi neizpolnjevanja dne 26. 8. 2018 prevzetih obveznosti nastala materialna in nematerialna škoda, ki je sicer ni niti konkretiziral in nima ne dejanske in ne pravne podlage.

8. Tožnik v pripravljalni vlogi z dne 30. 10. 2018 odgovarja na navedbe toženke v njeni pripravljalni vlogi in poudarja, da je vse študijske obveznosti v doktorskem študiju v predhodnem predbolonjskem programu izpolnil in celo (preko posrednice) izdelano (ne končno) verzijo doktorske disertacije toženki pravočasno (še pred 5. 5. 2016) poslal v postopek. Odgovornost za ne dokončanje njegovega študija mora prevzeti toženka, ki mu ni niti odgovorila, niti ni določila zagovora doktorske disertacije. Predlaga svoje zaslišanje ter zaslišanje izr. prof. C. C., izr. prof. Č. Č., referentke za podiplomski študij D. D. in predstavnice toženke E. E.. Poudarja, da toženka ne more zanikati obligatornosti prevzetih obveznosti z dne 26. 8. 2016. Šlo je namreč za konkreten dogovor glede končanja tožnikovega študija in ne, kot toženka ohlapno razlaga, nekakšen osebni ali informativni pogovor. Poudarja, da je toženki predlagal tudi, da Ministrstvu za šolstvo predlaga podaljšanje roka za zagovor že izdelanih nalog. V pripravljalni vlogi z dne 24. 1. 2019 je po višini opredelil materialno škodo, ki znaša 5.650,00 EUR ter nematerialno škodo v višini 14.000,00 EUR, in sicer zaradi hudih duševnih bolečin (duševna stiska zaradi smrti očeta), poleg tega pa je bil s strani toženke neupravičeno diskriminiran. S tem v zvezi predlaga zaslišanje svojega brata F. F., sestre G. G. in partnerke B. B..

9. Toženka v pripravljalni vlogi z dne 21. 2. 2019 navaja, da domnevna škoda tožniku ni nastala z izvršitvijo izpodbijanega upravnega akta, zato je njegov tožbeni zahtevek tudi v tem delu neutemeljen. Tožnik sicer obstoja škode ni izkazal. Ker škodo uveljavlja tudi v sodnem postopku I U 613/2018, podaja ugovor litispendence. Ponovno izpostavlja, da tožnik ni izpolnil vseh svojih obveznosti po starem študijskem programu, torej ni uspel zaključiti študija do 30. 9. 2016. S tem v zvezi poudarja, da doktorske disertacije ni predložil in predlaga zaslišanje dekanice prof. dr. H. H..

11. Uvodoma je treba odgovoriti na ugovor pasivne legitimacije, ki ga sodišče zavrača. Po določbi petega odstavka 17. člena Zakona o upravnem sporu (ZUS-1) je toženec v upravnem sporu država, lokalna skupnost oziroma druga pravna oseba, ki je izdala upravni akt, s katerim je bil postopek odločanja končan, pri čemer toženca v upravnem sporu zastopa organ, ki je izdal akt iz prejšnjega stavka. V obravnavani zadevi je toženka torej pravna oseba, ki je izdala akt, s katerim je bil postopek odločanja končan, to je Univerza na Primorskem, saj ima pravno subjektiviteto (prvi odstavek 10. člena Zakona o visokem šolstvu - ZVis in 1. člen Statuta Univerze na Primorskem). Toženko pa v tem upravnem sporu zastopa Komisija za pritožbe kandidatov za vpis v študijske programe Univerze na Primorskem, kot organ, ki je izdal odločbo z dne 6. 12. 2016, s katero se je postopek odločanja končal.

12. V obravnavani zadevi je sporen vpis tožnika v doktorski študijski program 3. stopnje na Univerzi na Primorskem, Fakulteti A, ... v skladu z Razpisom za vpis v podiplomske doktorske študijske programe Univerze na Primorskem za leto 2016/2017. Tožnik je namreč v tožbi navedel, da izpodbija odločbo št. 272-KP-3/2016-03 z dne 6. 12. 2016, s katero drugostopenjski organ ni ugodil njegovi pritožbi zoper sklep št. 06544-197/16 z dne 20. 9. 2016.

13. Skladno s prvim odstavkom 2. člena ZUS-1 v upravnem sporu odloča sodišče o zakonitosti dokončnih upravnih aktov, s katerimi se posega v pravni položaj tožnika; o zakonitosti drugih aktov odloča sodišča v upravnem sporu samo, če tako določa zakon. Upravni akt po tem zakonu pa je upravna odločba in drug javnopravni, enostranski, oblastveni posamični akt, izdan v okviru izvrševanja upravne funkcije, s katerim je organ odločil o pravici, obveznosti ali pravni koristi posameznika, pravne osebe ali druge osebe, ki je lahko stranka v postopku izdaje akta (drugi odstavek 2. člena ZUS-1). Ob upoštevanju citirane določbe 2. člena ZUS-1 tako sodišče šteje, da je izpodbijani akt v tem upravnem sporu prvostopenjski sklep, s katerim je bilo odločeno o tožnikovi pravici oziroma pravni koristi, to je o njegovem vpisu v doktorski študijski program 3. stopnje.

14. Po prvem odstavku 58. člena Ustave RS je državna univerza avtonomna. Po drugem odstavku istega člena način financiranja državne univerze ureja zakon. Iz tega sledi splošna pravna razlaga, da je državna univerza avtonomna na vseh področjih, razen na področju oziroma v tistih primerih, ko ravnanje državne univerze pomeni kolizijo s katero drugo ustavno določbo na isti ravni ustavno pravnega varstva ter na področju financiranja. Avtonomija univerze je izpeljana v 6. členu ZViS, ki v drugem odstavku določa, da univerza med drugim samostojno ureja notranjo organizacijo in delovanje s statutom v skladu z zakonom ter avtonomno izdeluje in sprejema študijske in znanstveno-raziskovalne programe, določa študijski režim ter določa oblike in obdobja preverjanj znanja študentov. Glede na navedeno sodišče poudarja, da je obseg in vsebina obveznosti po študijskem programu oziroma v tem primeru po razpisu del, ki spada v avtonomijo univerze. Sodišče torej izpodbijani akt presoja s procesnega vidika, v materialnem smislu pa samo toliko, kolikor gre za pravico do enakega dostopa do izobraževanja na visokošolskih zavodih pod enakimi pogoji skladno s prvim odstavkom 66. člena ZVis.

15. ZViS v zvezi z doktorskim študijem, ki je predmet tega upravnega spora, v 38.a členu določa pogoje za vpis v magistrski in doktorski študijski program, v 41. členu pa določa omejitve vpisa v doktorske študijske programe. Drugih določb o doktorskem študiju ZViS nima. V 71. členu ZViS pa je določeno, da je upravni spor možno sprožiti zoper dokončno odločitev pristojnega organa visokošolskega zavoda o pridobitvi oziroma izgubi statusa študenta in v drugih zadevah v zvezi s študijem. Kot že navedeno je v tej zadevi sporen vpis tožnika v doktorski študijski program 3. stopnje na Univerzi na Primorskem, Fakulteti A, .... To pomeni, da gre v tem primeru nedvomno za zadevo v zvezi s študijem in s tem povezanim statusom študenta.

16. S procesnega vidika sodišče ugotavlja, da med strankama ni sporno, da je treba pri tovrstnih odločitvah upoštevati Zakon o splošnem upravnem postopku (ZUP), saj se tudi toženka v odločbi druge stopnje sklicuje na določbe ZUP. Gre namreč za „smiselno“ uporabo ZUP na podlagi določbe 4. člena ZUP v drugih javnopravnih zadevah. Vendar v zvezi z ugovorom tožnika, da toženka odločbe druge stopnje o njegovi pritožbi ni izdala v skladu z ZUP, sodišče odgovarja, da gre pri roku za izdajo pritožbene odločbe po prvem odstavku 256. člena ZUP za instrukcijski rok, kar pomeni, da njegova prekoračitev ni sankcionirana v zakonu. Iz povedanega sledi, da zgolj zaradi prekoračitve instrukcijskega roka za izdajo odločbe le-ta ni nezakonita. V tem primeru je imel tožnik namreč možnost, da bi postopal v skladu z določbo drugega odstavka 28. člena ZUS-1 in vložil tožbo zaradi molka organa. Drugih posledic pa zaradi neizdaje odločbe v zakonskem roku zakon ne določa.

17. Pravno podlago za odločanje v tej zadevi predstavlja Razpis za vpis v podiplomske doktorske študijske programe Univerze na Primorskem za leto 2016/2017, iz katerega v zvezi z nadaljevanjem študija po merilih za prehode - vpis v 2. ali 3. letnik izhaja, da se v ta študijski program vpiše študent sorodnega študijskega programa tretje stopnje, če so izpolnjeni naslednji pogoji: - študent izpolnjuje pogoje za vpis v doktorski študijski program; - študijski program, iz katerega študent prehaja, ob zaključku študija zagotavlja pridobitev primerljivih kompetenc kot doktorski študijski program, v katerega študent prehaja; - senat fakultete ali s strani senata pooblaščeno delovno telo senata, to je pristojna komisija Univerze na Primorskem, Fakultete A, oceni, da se študentu lahko prizna vsaj polovica obveznosti po ECTS s predhodnega študijskega programa, ki se nanašajo na obvezne predmete drugega študijskega programa. V 2. letnik doktorskega študijskega programa se po merilih za prehode lahko vpiše tudi diplomant sorodnega magistrskega študijskega programa, sprejetega pred 11. 6. 2004 (znanstveni magisterij).

18. Iz spisa zadeve izhaja, med strankama pa tudi ni sporno, da je bil tožnik pred predmetnim vpisom vpisan v "predbolonjski" doktorski študijski program ... kontaktnih prostorov, sprejet pred 11. 6. 2004 ter da nesporno tega študija ni zaključil. To pomeni, da je toženka ravnala pravilno, ko je v zvezi z njegovo vlogo, podano na Razpis za vpis v podiplomske doktorske študijske programe 3. stopnje Univerze na Primorskem v študijskem letu 2016/2017, odločila na podlagi določb tega razpisa, ki se nanašajo na nadaljevanje študija po merilih za prehode.

19. Dogovora z dne 26. 8. 2016, na katerega se v tožbi in vsej nadaljnjih pripravljalnih vlogah sklicuje tožnik in v zvezi s katerim zatrjuje, da naj bi ga kot zavezujočega sklenil s toženko, pa po presoji sodišča ni mogoče šteti kot odločitev oziroma oceno "pristojne komisije Univerze na Primorskem, Fakultete A", ki bi bila v skladu s predmetnim Razpisom za vpis v podiplomske doktorske študijske programe 3. stopnje Univerze na Primorskem v študijskem letu 2016/2017 edina upravičena odločiti o tem, ali tožnik v skladu s tem razpisom izpolnjuje pogoje za vpis v 3. letnik doktorskega študijskega programa v študijskem letu 2016/2017. Zato po presoji sodišča dogovora med tožnikom in toženko z dne 26. 8. 2016 ni mogoče šteti za zavezujočega. Glede na to, da tožnik v tem upravnem sporu izpodbija sklep št. 06544-197/16 z dne 20. 9. 2016 o rezultatu izbirnega postopka za vpis v doktorski študijski program 3. stopnje v študijskem letu 2016/2017, pa njegovo sklicevanje na dogovor s toženko z dne 26. 8. 2016 za odločitev v tej zadevi niti ni pravno relevantno. Sodišče je tako v tem konkretnem postopku presojalo zgolj zakonitost in pravilnost v tem postopku izpodbijanega akta, ne pa dogovora, ki naj bi ga, kot navaja tožnik, sklenil s toženko 26. 8. 2016.

20. S tem v zvezi pa sodišče ugotavlja, da tožnik niti ne zatrjuje, da bi imel, v skladu z v točki 17 obrazložitve te sodbe citiranimi določbami Razpisa za vpis v podiplomske doktorske študijske programe 3. stopnje Univerze na Primorskem v študijskem letu 2016/2017, izpolnjene pogoje, in sicer vsaj polovico obveznosti po ECTS s predhodnega študijskega programa, ki se nanašajo na obvezne predmete drugega študijskega programa. Iz spisa zadeve tudi izhaja, da tožnik v predhodnem študijskem programu - doktorskem programu ... kontaktnih prostorov, ki je bil sprejet pred 11. 6. 2004, ni opravil nobenega izpita. Sicer pa tožnik tega v postopku niti ne zatrjuje. To pa pomeni, da sta organa obeh stopenj v tej zadevi, ob upoštevanju citiranih določb Razpisa, odločila pravilno.

21. Tožnik je v postopku postavil tudi adhezijski odškodninski zahtevek. V skladu z drugim odstavkom 7. člena ZUS-1 sme tožnik v upravnem sporu zahtevati, da se mu med drugim povrne škoda, ki mu je nastala z izvršitvijo izpodbijanega upravnega akta. Glede na to, da je sodišče razsodilo, da je izpodbijani akt pravilen, je posledično neutemeljen tudi adhezijski tožbeni zahtevek na plačilo odškodnine, zato sodišče ni vsebinsko presojalo njegove utemeljenosti glede obstoja škode in elementov odškodninske odgovornosti.

22. Glede na vse navedeno razloge sodišče ni po vsebini presojalo niti obsežnih navedb tožnika in toženke glede opravljanja tožnikovih obveznosti v predhodnem (predbolonjskem) doktorskem študijskem programu, saj za odločitev v obravnavani zadevi, ki se nanaša zgolj na vprašanje pravilnosti in zakonitosti odločitve toženke v zvezi z rezultatom izbirnega postopka za vpis v doktorski študijski program 3. stopnje Univerze na Primorskem, Fakultete A v študijskem letu 2016/2017, in ne na tožnikov predhodni predbolonjski doktorski študij, niso pravno relevantne. Zato sodišče tudi ni izvedlo predlaganih dokazov - zaslišanja tožnika in predlaganih prič, saj se njihovo zaslišanje nanaša na dokazovanje trditev strank v zvezi s tožnikovim predhodnim študijem, na sklenitev dogovora z dne 26. 8. 2016 ter na dokazovanje utemeljenosti adhezijskega odškodninskega zahtevka.

23. Zavrniti pa je bilo potrebno tudi ugovor litispendence, ki ga podaja toženka in s tem v zvezi navaja, da tožnik škodo uveljavlja tudi v sodnem postopku I U 613/2018. Sodišče po vpogledu v sodni spis I U 613/2018 ugotavlja, da v navedenem upravnem sporu tožnik vlaga tožbo zoper isto toženko (Univerzo na Primorskem), vendar pa v navedeni zadevi izpodbija odločbo toženke št. 272-KP-3/2018-01 z dne 1. 2. 2018 v zvezi z vpisom v podiplomski doktorski študijski program 3. stopnje v študijskem letu 2017/2018 ter uveljavlja primerno denarno satisfakcijo. Tožnik torej v upravnem sporu, ki ga naslovno sodišče vodi pod opr. št. I U 613/2018, sicer res uveljavlja odškodninski zahtevek, tako kot v predmetnem upravnem sporu, vendar izpodbija drug akt toženke. Odškodninski zahtevek pa je akcesorne narave, kar pomeni, da tožnik lahko uveljavlja le škodo, ki mu je nastala z izvršitvijo v konkretnem postopku izpodbijanega akta. Iz povedanega torej sledi, da v upravnem sporu I U 613/2018 ne gre za sojenje o isti stvari, kot je obravnavana v predmetnem upravnem sporu, zato ugovor litispendence ni utemeljen.

24. Ker za odločitev v zadevi niso pomembne niti ostale tožbene navedbe, je sodišče tožbo kot neutemeljeno zavrnilo (prvi odstavek 63. člena Zakona o upravnem sporu - ZUS-1).

25. Sodišče je o zadevi odločilo brez oprave glavne obravnave na podlagi določbe druge alineje drugega odstavka 59. člena ZUS-1. Dejansko stanje je med tožnikom in toženko namreč, kot že navedeno, sporno glede tožnikovega predhodnega (predbolonjskega) podiplomskega doktorskega študija, glede odškodninskega zahtevka ter glede dogovora z dne 26. 8. 2016, v zvezi s čimer tožnik in toženka predlagata izvedbo dokazov (zaslišanje strank in prič), kar pa, kot že pojasnjeno, ni predmet tega upravnega spora. To pomeni, da predlagana dejstva in dokazi niso pomembni za odločitev, zato je sodišče njihovo izvedbo zavrnilo. Dokazni predlogi za zaslišanje strank in prič glede na vse navedeno tako ne bi mogli vplivati na odločitev v zadevi.

26. Ker je sodišče tožbo zavrnilo, trpi vsaka stranka svoje stroške postopka (četrti odstavek 25. člena ZUS-1).

Ustava Republike Slovenije (1991) - URS  - člen 58

Zakon o upravnem sporu (2006) - ZUS-1  - člen 2, 17

Zakon o visokem šolstvu (1993) - ZVis  - člen 38.a, 41, 71

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.