UPRS Sklep I U 828/2019-22
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2019-09-27

zavarovalnica - odvzem dovoljenja - pooblastilo za zastopanje - nepopolno pooblastilo - nepopolna tožba - zavrženje tožbe

Iz besedila pooblastila izhaja, da pooblastilo za zastopanje daje C., medtem ko je iz notarske overitve razvidno, da notar potrjuje avtentičnost podpisa osebe z imenom „Č.“. Imeni iz besedila pooblastila in iz overitve torej nista enaki. Iz predloženega pooblastila tudi še vedno ni razvidno, v kakšnem svojstvu je podpisani do tožnice in ali je res njen zakoniti zastopnik ter, kolikor je res njen zakoniti zastopnik, kakšne vrste zakoniti zastopnik naj bi bil (poslovodja, direktor, predstojnik kolegijskega organa, prokurist). Prav tako iz overitve ne izhaja, da bi notar preveril in potrdil, da fizična oseba - podpisnik pooblastila - pooblastilo res daje v svojstvu osebe, ki je to upravičena storiti v imenu in za račun tožnice.

II. Vsaka stranka trpi svoje stroške postopka.

1. Tožnica je vložila tožbo zoper izpodbijano odločbo, s katero je bilo tožnici kot imetnici kvalificiranega deleža v zavarovalnici A. d.d. odvzeto dovoljenje za pridobitev le-tega, saj ne ustreza merilu primernosti iz 1. točke prvega odstavka 36. člena Zakona o zavarovalništvu, ker je bil proti njenemu edinemu delničarju kot posrednemu kvalificiranemu imetniku z izdajo sodbe zaključen kazenski postopek s priznanjem krivde za kaznivo dejanje s področja finančnih storitev.

2. Na podlagi prvega odstavka 22. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) se za vprašanja postopka, ki v ZUS-1 niso urejena, uporabljajo določbe Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP). Če stranko zastopa pooblaščenec, mora v skladu z določbami 98. člena ZPP predložiti pooblastilo pri prvem dejanju v postopku. Če sodišče dvomi o pristnosti pisnega pooblastila, lahko po tretjem odstavku 97. člena ZPP odredi predložitev overjenega pooblastila.

3. V obravnavanem primeru je tožbo kot pooblaščenka tožnice vložila Odvetniška družba B. iz Ljubljane. Tožbi je bilo priloženo pooblastilo za zastopanje, ki ga je podal C. kot „zakoniti zastopnik“ tožnice, iz pooblastila pa ni bilo mogoče razbrati niti svojstva, tj. funkcije, ki naj bi jo C. opravljal, niti njegovega upravičenja za zastopanje (posamično oz. skupno zastopstvo). Pooblastilo tudi ni bilo izkazano v izvirniku.

4. Glede na navedeno je sodišče s posebnim sklepom z dne 20. 8. 2019 pozvalo pooblaščenca tožnice, naj sodišču predloži overjeno in, kolikor se bo overitev opravljala v tujini, apostilirano pooblastilo, na katerem bo podpis zastopnika tožeče stranke podan v izvirniku ter iz katerega bo razvidno, da je organ, ki je pooblastilo overil, preveril dejansko upravičenje podpisnika za podajo takšnega pooblastila, obenem pa naj bo predložena dokumentacija ustrezno overjena po 104. členu ZPP.

5. Pooblaščenec tožnice je v postavljenem roku sodišču sicer posredoval novo pooblastilo za zastopanje, ki pa ni skladno s sklepom z dne 20. 8. 2019. Iz besedila samega pooblastila izhaja, da pooblastilo za zastopanje daje C., medtem ko je iz notarske overitve razvidno, da notar potrjuje avtentičnost podpisa osebe z imenom „Č.“. Imeni iz besedila pooblastila in iz overitve torej nista enaki. Iz predloženega pooblastila tudi še vedno ni razvidno, v kakšnem svojstvu je podpisani do tožnice in ali je res njen zakoniti zastopnik ter, kolikor je res njen zakoniti zastopnik, kakšne vrste zakoniti zastopnik naj bi bil (poslovodja, direktor, predstojnik kolegijskega organa, prokurist ipd.). Prav tako iz overitve ne izhaja, da bi notar preveril in potrdil, da fizična oseba - podpisnik pooblastila - pooblastilo res daje v svojstvu osebe, ki je to upravičena storiti v imenu in za račun tožnice. Iz klavzule o overitvi izhaja le, da je podpis na listini podal Č., torej kot fizična oseba. Nenazadnje pa pooblastilo v delih, ki so sestavljeni v tujem jeziku, tudi ni prevedeno po sodnem tolmaču.

6. Sodišče je zato tožbo zavrglo na podlagi drugega odstavka 31. člena ZUS-1 in četrtega odstavka 98. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1.

7. Odločitev o stroških temelji na četrtem odstavku 25. člena ZUS-1, po katerem trpi v primeru, če sodišče tožbo zavrže, vsaka stranka svoje stroške postopka.

8. V zadevi je odločila sodnica poročevalka kot predsednica senata na podlagi petega odstavka 59. člena ZUS-1.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 98

Zakon o upravnem sporu (2006) - ZUS-1  - člen 31, 31/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.