UPRS Sodba I U 2187/2018-5
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2018-10-27

Jasna Šegan (preds.), mag. Damjan Gantar (poroč.), Petra Hočevar

Tožena stranka je ugotovila, da C.C. kandidira za župana Občine B. v volilni enoti št. 1 na listi treh strank, pri čemer je bila prva določena kandidatura s strani stranke D. 11. 10. 2018, druga s strani E. dne 12. 10. 2018, tretja pa s strani A. dne 15. 10. 2018. Glede na navedeno je tožena stranka na podlagi prvega odstavka 57. člena ZVDZ kandidaturo stranke A. pravilno zavrnila, saj je C.C. prva kandidirala stranka D.

V obravnavanem primeru ni šlo za skupno kandidatno listo, ampak za več kandidatnih list predloženih s strani več političnih strank, zaradi česar takšen pritožbeni ugovor ni utemeljen.

1. Tožena stranka je z izpodbijano odločbo zavrnila kandidaturo predlagatelja LO A. – B. za volitve župana Občine B. v volilni enoti št. 1 za kandidata C.C. Pri preizkusu zakonitosti vložene kandidature je namreč ugotovila, da imenovani kandidira za župana tudi na listi, ki jo je vložila stranka D., in na listi, ki jo je vložila stranka E. Zakon o lokalnih volitvah (v nadaljevanju ZLV) v 69. členu določa, da lahko vsakdo kandidira le v eni volilni enoti in na eni listi kandidatov. Zakon o volitvah v državni zbor (v nadaljevanju ZVDZ), ki se v skladu z drugim odstavkom 74. člena ZLV smiselno uporablja, pa v 57. členu določa, da če je posamezni kandidat določen na dveh ali več listah, volilna komisija šteje za veljavno kandidaturo, ki je bila prva določena. Tožena stranka je ugotovila, da je stranka D. svojo kandidatno listo na kandidacijskem zboru, kjer je bil C.C. določen kot kandidat za župana v volilni enoti Občine B. določila dne 11. 10. 2018, stranka E. dne 12. 10. 2018, A. pa 15. 10. 2018. Ker je bila torej kandidatura stranke D. določena prva, se ta šteje za veljavno.

2. Pritožnik je vložil pritožbo kot predstavnik liste stranke A. V pritožbi navaja, da jo vlaga v skladu z 96.a členom ZLV. Nadalje navaja, da je ravnal v skladu z opisom postopka kandidiranja za člane občinskega sveta in za župana, objavljenega na spletni strani Občine B. V opisu postopka ni navodila v primeru oddaje kandidature kandidata za župana s strani več predlagateljev. Sklicuje se tudi na peti odstavek 43. člena ZVDZ, ki določa, da ima lahko kandidat več predlagateljev. Prav tako se sklicuje tudi na 50. člen ZVDZ, ki določa, da je soglasje kandidata nepreklicno.

3. Tožena stranka je poslala volilni spis, na pritožbo pa ni odgovorila.

5. Sodišče najprej glede navedbe v pritožbi, da se pritožba vlaga v skladu s 96.a členom ZLV, pojasnjuje, da 96.a člen ZLV določa drugačno situacijo kot je navedena. Po 96.a členu ZLV se vloži pritožba po tem, ko je občinska volilna komisija odpravila svojo prvotno odločbo, bodisi sama bodisi na podlagi ugovora predstavnika liste kandidatov. V navedenem primeru pa ni razvidno, da bi šlo za tako situacijo.

6. ZLV v 69. členu določa, da lahko vsakdo kandidira samo v eni volilni enoti in samo na eni listi kandidatov. Situacijo, ko je posamezni kandidat določen na dveh ali več listah kandidatov, ureja prvi odstavek 57. člena ZVDZ, ki določa, da če volilna komisija volilne enote ugotovi, da je posamezni kandidat določen na dveh ali več listah kandidatov v volilni enoti, šteje za veljavno kandidaturo, ki je bila prva določena, in o tem takoj obvesti kandidate in predstavnike liste kandidatov.

7. Tožena stranka je ugotovila, da C.C. kandidira za župana Občine B. v volilni enoti št. 1 na listi treh strank, pri čemer je bila prva določena kandidatura s strani stranke D. 11. 10. 2018, druga s strani E. dne 12. 10. 2018, tretja pa s strani A. 15. 10. 2018. Glede na navedeno je tožena stranka na podlagi prvega odstavka 57. člena ZVDZ kandidaturo stranke A. pravilno zavrnila, saj je C.C. prva kandidirala stranka D.

8. V zvezi s pritožbenimi navedbami, da je pritožnik ravnal v skladu z opisom postopka kandidiranja za člane občinskega sveta in za župana, kot je bil objavljen na spletni strani Občine B., sodišče pojasnjuje, da v postopku kandidiranja niso relevantna le navodila, ki jih objavljajo posamezne občine, ampak zlasti določila zakonov, ki določajo postopke kandidiranja, v konkretnem primeru ZLV in ZVDZ.

9. Pritožnik se med drugim sklicuje tudi na določilo petega odstavka 43. člena ZVZD in s tem v zvezi navaja, da ima lahko kandidat več predlagateljev. V povezavi s to pritožbeno navedbo sodišče pojasnjuje, da peti odstavek 43. člena ZVDZ določa, da lahko dvoje ali več političnih strank predloži skupno kandidatno listo. V obravnavanem primeru pa ni šlo za skupno kandidatno listo, ampak za več kandidatnih list predloženih s strani več političnih strank, zaradi česar tudi ta pritožbeni ugovor ni utemeljen.

10. Nadalje se pritožnik sklicuje tudi na določilo 50. člena ZVDZ, ki določa, da je soglasje kandidata nepreklicno. Tudi ta pritožbena navedba ne more vplivati na pravilnost odločitve, saj kandidatura s strani predlagatelja A. za C.C. za župana ni bila zavrnjena iz razloga, ker bi bile podane kakršnekoli nepravilnosti v povezavi z njegovim soglasjem, pač pa zato, ker so ga predlagali različni predlagatelji in je v skladu s citiranimi določili ZVDZ v takem primeru veljavna le tista kandidatura, ki jo je vložil prvi predlagatelj.

11. Glede na navedeno je izpodbijana odločba pravilna, zato je sodišče v skladu s prvim odstavkom 63. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo. Sodišče v navedeni zadevi ni razpisalo glavne obravnave, ker skladno s četrtim odstavkom 59. člena ZUS-1 sodišče v sporih o zakonitosti aktov volilnih organov odloča le na seji.

Zakon o lokalnih volitvah (1993) - ZLV  - člen 43, 43/5, 50, 69

Zakon o volitvah v državni zbor (1992) - ZVDZ  - člen 57

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.