UPRS sodba IV U 124/2015
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2016-08-18

Majda Kovačič (preds.), Melita Ambrož (poroč.), Vlasta Švagelj Gabrovec

nepovratna sredstva - zahteva za izplačilo sredstev - upravičeni stroški - zavrnitev zahteve

Tožena stranka v obravnavani zadevi v celoti zavrnila zahtevek za izplačilo sredstev, ni pa obrazložila, zakaj je bil zavrnjen zahtevek tudi v delu, ki se nanaša na ostalo opremo in IKT opremo. Iz specifikacije odobrenih nepovratnih sredstev namreč izhaja, da so bila sredstva odobrena za nakup nove opreme in IKT opreme, torej za sredstva, ki ne obsegajo zgolj nakupa odrskih enot. Sodišče zato opozarja na odločitev Evropskega sodišča v zadevi C-111/15 z dne 7. 7. 2016, v kateri je sodišče obravnavalo tudi vprašanje, ali je treba člen 71/3 Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, da se zahtevek za izplačilo v zvezi z financirano dejavnostjo iz sredstev EKSRP zavrne v celoti, če so nekateri izdatki za to dejavnost nastali pred izdajo odločbe o pravici do sredstev.

I. Tožbi se ugodi. Odločba Agencije Republike Slovenije za kmetijske trge in razvoj podeželja, št. 33123-91/2013/20 z dne 13. 5. 2015, se odpravi in se zadeva vrne istemu organu v ponovni postopek.

II. Tožena stranka je dolžna povrniti tožeči stranki stroške tega postopka v znesku 347,70 EUR v roku 15 dni od vročitve te sodbe, od poteka tega roka dalje do plačila z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

1. Tožena stranka je zavrnila zahtevek Občine A. za izplačilo sredstev,  odobrenih z odločbo o pravici do sredstev, št. 33123-91/2013/8 z dne 23. 8. 2013, v višini  65.940,11 EUR, za sofinanciranje iz ukrepa 322 - Obnova in razvoj vasi, ki je bil objavljen z javnim razpisom (Uradni list RS, št. 1/13). Dne 30. 12. 2014 je tožeča stranka vložila zahtevek za izplačilo nepovratnih sredstev v višini 46.333,35 EUR in zahtevku priložila izpolnjene obrazce PRP-9, PRP-10 in PRP-10A; original računa in dokazila o plačilu, fotografijo naložbe in dokumente v zvezi s postopkom oddaje javnega naročila ter obrazec NPR str. 4-5. Zahtevek za izplačilo sredstev se nanaša za naložbo „Nakup opreme za Kulturno središče B.“

2. Odločitev temelji na ugotovitvi, da so bila pri administrativnem pregledu izpolnjevanja pogojev za izplačilo odobrenih nepovratnih sredstev ugotovljena razhajanja med vsebino dopisov in predloženih dokazil in sicer dopisom stranke z dne 17. 6. 2014, dokumentom z dne 8. 9. 2014, vlogo za spremembo izvedbe projekta s kopijo Pogodbe o prodaji premičnin z dne 14. 10. 2013, sklenjeno med Centrom C., kot prodajalcem in Občino A. kot kupcem, katere predmet je prodaja in nakup rabljenih 23 kosov odrskih enot profesional in 3 kosi transportnega vozička za odrske enote multi, v skupnem znesku 8.487,40 EUR. Na podlagi predloženih dokazil je tožena stranka ugotovila, da je bila odrska oprema sicer kupljena po izdaji odločbe o dodelitvi sredstev, pred datumom začetka upravičenosti oziroma izdaje odločbe z dne 23. 8. 2013, pa je stranka prevzela obveznost v zvezi s sredstvi, za katera je kandidirala. Besedilo javnega razpisa izrecno določa, da se kot prevzem obveznosti na račun morebitnih dodeljenih sredstev šteje tudi naročanje materiala, opreme, storitev ali del. Ker je bil nakup dogovorjen že 19. 8. 2013, so bila s tem kršena določila Uredbe PRP in določila javnega razpisa. Dejstvo, da odrske enote niso bile predmet strankinega zahtevka za izplačilo sredstev, ni relevantno in ne more spremeniti ugotovljenih dejstev, da je stranka dejansko odrske enote naročila in se dogovorila o njihovem nakupu pred datumom nastanka upravičenosti stroškov. Nepomembno v zadevi je, ali je šlo za rabljene ali nove odrske enote. Pojasnila je tudi, da v kolikor bi stranka rabljene odrske enote ali katerokoli rabljeno opremo nakupila tekom izvajanja naložbe, po datumu nastanka izdaje odločbe, pa bi to predstavljalo neupravičen strošek naložbe. Na podlagi navedenega je tožena stranka ugotovila, da stranka ni upravičena do izplačila sredstev za stroške naložbe, ker je ravnala v nasprotju z četrtim odstavkom 81. člena Uredbe, s prvim odstavkom 120. člena Uredbe in prvim odstavkom podpoglavja B. Nastanek upravičenih stroškov v poglavju VI. Upravičeni stroški Javnega razpisa.

3. Tožeča stranka v tožbi odločitvi oporeka in navaja, da v izpodbijani odločbi ni pojasnila, kakšen zahtevek naj bi bil vložen 29. 12. 2014, saj se celotna obrazložitev sklicuje na zahtevek vložen 30. 12. 2014, predmet izreka pa je zahtevek vložen 29. 12. 2014. Pojasnjuje, da je tožeča stranka zahtevek vložila 30. 12., tožena stranka pa ga je prejela 31. 12. Izpodbijana odločba ne vsebuje niti razlogov za odločitev o zavrnitvi zahtevka za izplačilo celotnih odobrenih sredstev, ki so bila tožeči stranki odobrena v višini 65.941,11 EUR, zahtevek pa je bil vložen za znesek 46.333,25 EUR. Tožena stranka bi lahko odločala le o izplačilu zahtevane višine sredstev in drugačne odločitve iz obrazložitve izpodbijane odločbe ni mogoče ugotoviti. Navedeno predstavlja absolutno bistveno kršitev določb postopka, zaradi česar je treba odločbo odpraviti.

4. Tožeča stranka pojasnjuje tudi, da je bila ugotovitev tožene stranke, da so bile rabljene odrske enote naročene pred izdajo izpodbijanega odločbe oziroma odločbe o pravici do sredstev, pravilna, napačen pa je materialnopravni zaključek, da so bila s tem kršena določila Uredbe PRP in Javnega razpisa. Z naročilom kompleta odrskih enot namreč ni bila prevzeta nobena obveznost na račun dodeljenih sredstev, saj so v tej zadevi upravičeni stroški lahko samo stroški nove, ne pa tudi rabljene opreme in pa nakup IKT opreme. Tako je bilo tožeči stranki odobreno 60.940,11 EUR za novo opremo in 5.000 EUR za IKT opremo. Rabljena oprema se ne bi mogla, ali smela financirati iz odobrenih sredstev, zato ni mogoče trditi, da je tožeča stranka prevzela obveznost na račun morebitnih dodeljenih sredstev. Posledično to pomeni, da je tožeča stranka upravičena do zaprošenih sredstev, saj je zahtevek za izplačilo zmanjšala in ni zahtevala izplačila vseh sredstev. Sodišču predlaga, da izpodbijano odločbo odpravi. Predlaga tudi povrnitev stroškov postopka.

5. Tožena stranka je sodišču poslala upravne spise in odgovor na tožbo, v katerem kronološko pojasnjuje potek celotnega razpisnega postopka in povzema vsebino izpodbijane odločbe in vztraja, da je tožeča stranka ravnala v nasprotju s prvim odstavkom 120. člena Uredbe Uredba PRP) in prvim odstavkom podpoglavja „B Nastanek upravičeni stroškov“ v poglavju VI. Upravičeni stroški Javnega razpisa.  Sodišču predlaga zavrnitev tožbe kot neutemeljene.

7. Sodišče uvodoma ugotavlja, da so bila toženi strani z odločbo o pravici do sredstev št. 33123-91/2013/8 z dne 23. 8. 2013, odobrena nepovratna sredstva Programa razvoja podeželja sofinanciranega iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja - EKSRP) za ukrep: Obnova in razvoj vasi, v višini do 65.940,11 EUR. Listine razpisne dokumentacije izkazujejo, da so bila nepovratna sredstva odobrena za izvedbo projekta Nakup opreme za kulturno središče B. Nadalje sodišče ugotavlja, da izpodbijana odločitev temelji na ugotovitvi, da je tožeča stranka pred datumom začetka upravičenosti teh sredstev, torej pred datumom izdaje prej navedene odločbe št. 33123-91/2013/8 z dne 23. 8. 2013, prevzela obveznosti s sredstvi, za katera je kandidirala in tako ravnala v nasprotju z določbo 81. člena Uredbe PRP, v nasprotju s prvim odstavkom 120. člena Uredbe PRP in v nasprotju s prvim odstavkom podpoglavja B. Nastanek upravičenih stroškov iz javnega razpisa.

8. Izpodbijana odločitev, zavrnitev zahtevka za izplačilo sredstev določenih v odločbi o pravici do sredstev, torej temelji na ugotovitvi, da je tožeča stranka s tem, ko je formalno potrdila namen nakupa odrskih enot, ne glede na to, da je bila dejansko prodajna pogodba sklenjena šele po izpeljanem postopku prodaje, dne 14. 10. 2013, po izdaji odločbe o pravici do sredstev, kršila prej navedene določbe Uredbe PRP in je bilo treba njen zahtevek za izplačilo, v skladu z določbo četrtega odstavka 56. člena Zakona o kmetijstvu (v nadaljevanju ZKME-1), zavrniti (v celoti).

9. Tožena stranka zavrnitev zahtevka za izplačilo utemeljuje z določbo 81. člena Uredbe PRP, ki v četrtem odstavku določa, da so upravičeni stroški naložbe samo stroški, ki so nastali od datuma izdaje odločbe o pravici do sredstev, do vložitve zadnjega zahtevka za izplačilo sredstev. Prvi odstavek 120. člena navedene Uredbe PRP, pa določa, da vlagatelj pred datumom začetka upravičenosti stroškov ne sme začeti z deli, niti prevzeti nobenih obveznosti na račun morebitnih dodeljenih sredstev (sklenitev katerekoli pogodbe, naročanje materiala, opreme, storitev ali del; zbiranje ponudb se ne šteje kot prevzem obveznosti, s tem, da dobavitelj oziroma izvajalec ne sme biti izbran pred začetkom datuma upravičenosti). Ob upoštevanju navedene pravne podlage sodišče soglaša z razlago tožene stranke, da je tožeča stranka s potrditvijo nakupa rabljenih odrskih enot dne 19. 8. 2013 in dopisom z dne 20. 8. 2013, ki ga je tožeči stranki posredoval direktor Centra C. (v nadaljevanju C.) prevzemala obveznosti, ki se nanašajo na projekt, za katerega so ji bila z odločbo z dne 23. 8. 2013 odobrena nepovratna sredstva. Sodišče enako kot tožena stranka meni, da v zadevi ni pomembno, da se je tožeča stranka dogovorila za nakup rabljenih odrskih enot, odobren pa ji bil nakup nove opreme. Gre za opremo Kulturnega središča B. (predmet razpisa), zato tudi po presoji sodišča nakup rabljene odrske opreme oziroma potrditev nakupa, pomeni prevzem obveznosti na račun morebitnih dodeljenih sredstev.

10. Tožena stranka je z izpodbijano odločbo v celoti zavrnila zahtevek za izplačilo sredstev, ki ga je vložila tožeča stranka. Tožeča stranka tej odločitvi oporeka, zato ker iz obrazložitve iz odločbe o pravici do sredstev izhaja, da so bila odobrena nepovratna sredstva za nakup nove opreme in IKT opreme, spornih stroškov nakupa rabljene odrske opreme, pa ni niti uveljavljala.

11. Tožena stranka je zahtevek za izplačilo sredstev zavrnila zaradi kršitve določbe četrtega odstavka 81. člena Uredbe PRP in prvega odstavka 120. člena Uredbe PRP. V zvezi s tem stališčem sodišče toženo stranko opozarja na sodbo Evropskega sodišča v zadevi C-111/15 z dne 7. 7. 2016, ki je v tej zadevi presojalo vprašanje razlage določbe 71. člena Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005. Sodišče je v navedeni zadevi pojasnilo, da se v skladu s členom 71 (3) Uredbe Sveta (ES), št. 1698/2005, praviloma pravila o upravičenosti izdatkov določijo na nacionalni ravni, pri čemer se upoštevajo posebni pogoji, ki so na podlagi te Uredbe določeni za nekatere ukrepe za razvoj podeželja. Iz navedene sodbe izhaja tudi ugotovitev, da Republika Slovenija z določitvijo, da so do sofinanciranja iz EKSRP upravičeni le izdatki za dejavnosti, izbrano za to sofinanciranje, ki so nastali po izdaji odločbe o pravici do sredstev, ni presegla diskrecijske pravice, ki jo ima na podlagi Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 in je torej razlaga, ki upošteva nacionalni predpis, da so upravičeni le stroški, ki so nastali po izdaji odločbe o pravici do sredstev pravilna.

12. Tožena stranka v obravnavani zadevi v celoti zavrnila zahtevek za izplačilo sredstev, ni pa obrazložila, zakaj je bil zavrnjen zahtevek tudi v delu, ki se nanaša na ostalo opremo in IKT opremo. Iz specifikacije odobrenih nepovratnih sredstev namreč izhaja, da so bila sredstva odobrena za nakup nove opreme in IKT opreme, torej za sredstva, ki ne obsegajo zgolj nakupa odrskih enot. Sodišče zato ponovno opozarja na odločitev Evropskega sodišča v zadevi C-111/15 z dne 7. 7. 2016, v kateri je sodišče obravnavalo tudi vprašanje, ali je treba člen 71/3 Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, da se zahtevek za izplačilo v zvezi z financirano dejavnostjo iz sredstev EKSRP zavrne v celoti, če so nekateri izdatki za to dejavnost nastali pred izdajo odločbe o pravici do sredstev. Sodišče je razsodilo, da je treba določbo tretjega odstavka 71. člena Uredbe št. 1698/2005, v povezavi s členom 30 Uredbe komisije (EU) št. 65/2011, razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki določa, da se zahtevek za izplačilo v zvezi z dejavnostjo, ki je bila izbrana za financiranje iz EKSRP zavrne v celoti, če so nekateri izdatki za to dejavnost nastali pred izdajo odločbe o pravici do sredstev, čeprav upravičenec do podpore v svojem zahtevku za izplačilo ni namerno podal napačne prijave.

13. Upoštevaje navedeno razlago Sodišče EU v zadevi C-111/15 z dne 7. 7. 2016, je sodišče presodilo, da je bila odločitev tožene stranke, ki je zahtevek za izplačilo sredstev določenih v odločbi o pravici do sredstev  št. 33123-91/2013/8 z dne  23. 8. 2013 zavrnila v celoti  nepravilna, zato je sodišče tožbi ugodilo in izpodbijano odločbo na podlagi določbe 4. točke prvega odstavka 64. člena Zakona o upravnem sporu (ZUS-1) odpravilo ter zadevo vrnilo toženi stranki v ponoven postopek, v katerem bo morala v skladu s četrtim odstavkom istega člena izdati novo odločbo.

14. Tožena stranka bo morala v ponovljenem postopku odločanja (smiselno) upoštevati odločitev Evropskega sodišča v zadevi C-111/15 z dne 7. 7. 2016, iz katere izhaja razlaga določbe tretjega odstavka 71. člena Uredbe št. 1698/2005, v povezavi s členom 30 Uredbe Komisij (EU) št. 65/2011 in pri odločitvi upoštevati, da tožeča stranka v zahtevku za izplačilo sredstev ni priglasila sredstev, ki se nanašajo na nakup rabljene odrske opreme, torej ni priglasila sredstev, zaradi katerih bi jo sicer morala doleteti sankcija iz 30. člena Uredbe Komisije (EU) št. 65/2011 (znižanja in izključitve), ki se nanaša na namerno vložitve napačne prijave.

15. Stroškovnemu zahtevku tožnikov je sodišče ugodilo na podlagi tretjega odstavka 25. člena ZUS-1, ter tožnikoma stroške odmerilo na podlagi drugega odstavka 3. člena Pravilnika o povrnitvi stroškov tožniku v upravnem sporu, ter znesek 285,00 EUR povečalo za 22 % DDV, ker je pooblaščenec tožnikov zavezanec za DDV.

ZKme-1 člen 56. Uredba Sveta (ES) št. 1698/2005 z dne 20. septembra 2005 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) člen 71, 71/3.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.