UPRS sodba I U 34/2016
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2016-02-02

mag. Slavica Ivanović Koca (preds.), Adriana Hribar Milič (poroč.), Bojana Prezelj Trampuž

brezplačna pravna pomoč - vračilo prejete brezplačne pravne pomoči - prejeto premoženje v zapuščinskem postopku

Tožnica mora, glede na to, da je na podlagi pravnomočnega sklepa z dne 10. 2. 2012 v zapuščinskem postopku dejansko prejela premoženje, katerega znesek presega znesek prejete BPP, znesek prejete BPP za ta postopek v višini 622,80 EUR vrniti Republiki Sloveniji.

1. S točkama I in II izreka izpodbijane odločbe je predsednica Okrožnega sodišča v Ljubljani (v nadaljevanju organ za brezplačno pravno pomoč) odločila, da mora tožnica povrniti sredstva, izplačana iz naslova brezplačne pravne pomoči (v nadaljevanju BPP), na podlagi odločbe Okrožnega sodišča v Ljubljani Bpp 2261/2011 z dne 29. 8. 2011 v višini 663,80 EUR v roku 30 dni od prejema te odločbe, ki jih mora nakazati na račun sodišča. Če pisni dogovor ne bo sklenjen in če tožnica v danem roku prostovoljno ne plača dolgovanega zneska, pristojni davčni organ na predlog organa za BPP izvrši odločbo po določbah zakona, ki ureja prisilno izterjavo davkov, pri čemer je odločba pristojnega organa za BPP izvršilni naslov (točka III izreka). Na podlagi pravnomočno končanega postopka s sklepom Okrajnega sodišča v Črnomlju D 128/2011 z dne 10. 2. 2012, za katerega je tožnica prejela BPP, je tožnica prejela 1/6 zapuščine po pokojnem A.A., katere vrednost je bila ocenjena na 22.191,58 EUR. Na podlagi sklepa Okrožnega sodišča v Ljubljani, Bpp 2261/2011 z dne 26. 3. 2012 je bilo izvajalcu BPP, odvetniku B.B. iz Novega Mesta izplačanih 622,80 EUR. V skladu z 48. členom Zakona o brezplačni pravni pomoči (v nadaljevanju ZBPP) je tožnica 6. 11. 2015 prejela poziv organa za BPP, da naj se izjasni glede pridobljenega premoženja na katerega pa ni odgovorila. Toženka v obrazložitvi izpodbijane odločbe navaja določbe četrtega odstavka 43. člena ZBPP, po katerem lahko pristojni organ za BPP in upravičenka na predlog upravičenke skleneta pisni dogovor o načinu vračila, pri čemer se upošteva višina lastnega dohodka in njen socialni položaj. Če pisni dogovor ne bo sklenjen in če tožnica dolgovanega zneska prostovoljno ne bo plačala v danem roku, se dolgovani znesek prisilno izterja.

2. Tožnica v laični tožbi vsebinsko navaja, da se ne strinja z izpodbijano odločbo in meni, da pristojni organ za BPP ni upošteval tudi drugih dedičev, ki so prav tako prejeli zapuščino. Nepremičnina zapustnika (hiša) se je prodala, tožnica pa je prejela le 4000,00 EUR, po plačilu davkov pa ji je ostalo zgolj 3.200,00 EUR. Vse listine glede prodaje hiše se nahajajo pri notarju C.C. iz Črnomlja. Iz odločbe CSD je tudi razvidno, da je tožnica prejemnica socialne pomoči. Prejema zgolj 300,00 EUR pokojnine mesečno. S plačilom navedenega zneska, pa bi bilo tožničino finančno stanje ogroženo. Vsebinsko sodišču predlaga, da naj odpravi izpodbijano odločbo.

3. Tožena stranka je predložila upravni spis, na tožbo ni odgovorila.

5. Po mnenju sodišča je izpodbijana odločba pravilna in zakonita. Sodišče se strinja z razlogi organa za BPP in jih ponovno ne navaja (drugi odstavek 71. člena Zakona o upravnem sporu, v nadaljevanju ZUS-1), glede tožbenih ugovorov pa dodaja:

6. V danem primeru je sporno vprašanje ali je pristojni organ za BPP tožnici pravilno in zakonito naložil vračilo zneska prejete BPP v višini 662,80 EUR, ker je bil zapuščinski postopek za katerega je prejela BPP 8. 5. 2012 pravnomočno končan s sklepom Okrajnega sodišča v Črnomlju D 128/2011 z dne 10. 2. 1012 in je na podlagi tega sklepa tožnica prejela 1/6 vrednosti zapuščina (hiše) po pokojnem A.A., ki je bila ocenjena v vrednosti 22.191,58 EUR. Na podlagi prvega odstavka 48. člena ZBPP v primeru, če je upravičenec do BPP delno ali v celoti uspel v postopku in je na podlagi pravnomočne odločbe sodišča pridobil premoženje oziroma dohodke, je dolžan povrniti Republiki Sloveniji razliko med stroški, ki so bili dejansko plačani iz naslova BPP, in zneskom, ki ga je povrnila nasprotna stranka iz naslova stroškov postopka, oziroma tistim zneskom, ki ga je Republika Slovenija izterjala od nasprotne stranke v skladu s 46. členom ZBPP. Na podlagi drugega odstavka 48. člena ZBPP upravičenec do BPP ni dolžan povrniti stroškov postopka, če je dobil preživnino ali odškodnino za izgubljeno preživljanje zaradi smrti tistega, ki je bil dolžan dajati preživljanje. Na podlagi tretjega odstavka 48. člena ZBPP pa se v nobenem primeru od upravičenca do BPP ne sme terjati več kot je v postopku dejansko dobil.

7. Iz listin upravnega spisa izhaja, da je organ za BPP v predmetni zadevi odločil, da mora tožnica povrniti sredstva, izplačana iz naslova BPP, na podlagi odločbe Okrožnega sodišča v Ljubljani Bpp 2261/2011 z dne 29. 8. 2011 v višini 663,80 EUR. V izpodbijani odločbi je organ za BPP ugotovil višino zneska, ki ga je tožnica prejela iz naslova predmetne BPP. Tega tožnica v tožbi niti ne prereka. Med strankama tudi ni sporno, da je tožnica v zapuščinskem postopku na podlagi pravnomočnega sklepa Okrajnega sodišča v Črnomlju D 128/20111 z dne 10. 2. 1012 prejela premoženje. Po mnenju sodišča je potrebno določbo prvega odstavka 48. člena ZBPP razlagati tako, da določa dva kumulativna pogoja, in sicer: da je upravičenec do BPP delno ali v celoti uspel in da je na podlagi odločbe sodišča pridobil premoženje oz. dohodek. Šele, ko sta oba kumulativno določena pogoja izpolnjena, nastopi upravičenčeva obveznost povrnitve stroškov prejete BPP. Slednje pomeni, da mora biti v postopku izkazan dejanski prejem dohodkov oz. premoženja in ne zadošča zgolj dejstvo, da so bili upravičencu dohodki oz. premoženje prisojeni. V konkretnem primeru pa tožnica ne zanika dejstva, da ji je bilo premoženje s sklepom v zapuščinskem postopku prisojeno in prav tako ne zanika, je premoženje dejansko prejela, saj v tožbi sama navaja, da je na podlagi citiranega sklepa z dne 10. 2. 2012 dejansko prejela znesek 3.200,00 EUR.

8. Iz pravilno ugotovljenega dejanskega stanja po presoji sodišča tudi izhaja, da je organ za BPP upošteval, da je tožnica prejela 1/6 vrednosti zapuščine in je tako neutemeljen tožničin ugovor, da organ za BPP ni upošteval, da je bilo v predmetnem zapuščinskem postopku več dedičev.

9. Tožnica sama v tožbi sama navaja, da je na podlagi predmetnega sklepa z dne 10. 2. 2012 prejela premoženje, ki je bilo prodano, in da ji je po poplačilu davkov ostala vrednost 3.200,00 EUR. Tako med strankama ni sporno, da prejeto premoženje (3.2000,00 EUR) presega znesek, ki ga je tožnica prejela iz naslova predmetne BPP (622,80 EUR). Po povedanem po presoji sodišča tako ne gre za situacijo iz tretjega odstavka 48. člena ZBPP. Po mnenju sodišča je organ za BPP pravilno odločil na podlagi prvega odstavka 48. člena ZBPP. Tožnica mora, glede na nesporno dejstvo, da je na podlagi pravnomočnega sklepa z dne 10. 2. 2012 v zapuščinskem postopku dejansko prejela premoženje, katerega znesek presega znesek prejete BPP, znesek prejete BPP za ta postopek v višini 622,80 EUR vrniti Republiki Sloveniji. Organ za BPP je v zadevi pravilno uporabil materialno pravo.

10. Sodišče tudi ugotavlja, da iz listin upravnega spisa in iz obrazložitve izpodbijane odločbe izhaja, da je organ za BPP v skladu s prvim odstavkom 48 člena ZBPP 27. 7. 2015 tožnico pozval, naj se izjasni glede pridobljenega premoženja. Poziv je bil tožnici vročen 6. 11. 2015, čemur tožnica v tožbi prav tako ne oporeka. Nanj pa tožnica ni odgovorila. Na podlagi četrtega odstavka 43. člena ZBPP lahko pristojni organ za BPP in upravičenka na predlog upravičenke skleneta pisni dogovor o načinu vračila, pri čemer se upošteva višina lastnega dohodka in njegov socialni položaj. Iz povedanega izhaja, da je bila tožnici v predmetnem postopku dana možnost, da se izjasni o dejstvih in okoliščinah, pomembnih za izdajo odločbe in s tem tudi upoštevano načelo zaslišanja stranke, ki ga določa prvi odstavek 9. člena Zakona o splošnem upravnem postopku (ZUP).

11. Na podlagi četrtega odstavka 10. člena Zakona o sodnih taksah  (ZST-1) se taksa ne plačuje v postopkih odločanja o dodelitvi brezplačne pravne pomoči.

12. Ker je izpodbijana odločba po presoji sodišča pravilna in zakonita, sodišče pa v postopku pred njeno izdajo tudi ni našlo nepravilnosti, na katere je dolžno paziti po uradni dolžnosti, je na podlagi prvega odstavka 63. člena ZUS-1, tožbo kot neutemeljeno zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.