UPRS Sodba II U 290/2016-19
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2018-11-07

Vlasta Švagelj Gabrovec (preds.), Nevenka Đebi (poroč.), Violeta Tručl

javni razpis - sofinanciranje iz javnih sredstev - razpisna merila - zavrnitev vloge - neupravičeni stroški - obrazložitev odločbe

Po ustaljeni sodni praksi je postopek javnega razpisa specifičen tip postopka, kjer je ključnega pomena upoštevanje načela enakih možnosti zainteresiranih udeležncev, ki konkurirajo za javna sredstva.

Sklicevanje na del razpisne dokumentacije ne zadostuje za odločitev o vlogi, temeveč morajo biti jasno navedeni argumenti o celotni investiciji (obrazložitev o odločilnih dejstvih glede predmeta, namena in cilja javnega razpisa).

I. Tožbi se ugodi, sklep Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo, št. 3030-85/2016/2 z dne 4. 7. 2016, se odpravi in se zadeva vrne istemu organu v ponovni postopek.

II. Tožena stranka je dolžna tožeči stranki v 15 dneh od vročitve te sodbe povrniti stroške upravnega spora v višini 285,00 EUR z DDV, po poteku paricijskega roka z zakonskimi zamudnimi obrestmi, do plačila.

1. Z izpodbijanim sklepom je bila zavrnjena vloga tožeče stranke za projekt "obrat za proizvodnjo preciznih strežnih naprav". Iz obrazložitve izhaja, da je tožeča stranka vložila vlogo na javni razpis za sofinanciranje začetnih investicij podjetij in ustvarjanja novih delovnih mest na območju izvajanja Zakona o razvojni podpori Pomurski regiji v obdobju 2010 do 2017 (v nadaljevanju javni razpis), objavljen v Uradnem listu Republike Slovenije št. 21/16 z dne 18. 3. 2016, Ob-1710/16, št. 26/16 z dne 8. 4. 2016, Ob-1869/16 in št. 28/16 z dne 15. 4. 2016, Ob-1934/16. Tožeča stranka je vložila vlogo pravočasno, vendar je strokovna komisija za izvedbo javnega razpisa, ki je bila imenovana s sklepom št. 4300-20/2015/1 z dne 26. 1. 2016 (v nadaljevanju komisija) ugotovila, da gre za neupravičen projekt, kot izhaja iz točke 15 poglavja 2.8. razpisne dokumentacije. V slednji je bilo določeno, da so neupravičeni stroški po tem razpisu vsi stroški, ki so navedeni v poglavju 2.8., še posebej pa so neupravičeni tudi naslednji stroški nakupa stroje, opreme in zgradb, ki so namenjene proizvodnji in distribuciji energije, ter energetske infrastrukture. Nadalje iz obrazložitve izpodbijanega sklepa izhaja, da je tožeča stranka kot vlagatelj v vlogi uveljavljala stroške, ki so opredeljeni v ponudbi podjetja A. d.o.o. št. 160125P z dne 11. 4. 2016 in so opredeljeni kot postavki: 1. dobava in montaža hladilnega agregata s toplotno črpalko Clivet 100 kW in 2. dobava in montaža zalogovnika toplote 3000 l z izolacijo. Po mnenju tožene stranke so stroji in oprema namenjeni proizvodnji in distribuciji toplotne energije, zato predstavljajo neupravičene stroške v skladu s točko 15 poglavja 2.8. razpisne dokumentacije. V skladu z določilom prvega odstavka poglavja 6 razpisne dokumentacije, ki določa, da se vloga, ki ne izpolnjuje vseh pogojev in zahtev razpisa in razpisne dokumentacije in ni v skladu s predmetom, namenom in cilji razpisa, zavrne. Tožena stranka je zato projekt tožeče stranke "obrat za proizvodnjo preciznih strežnih naprav", zavrnila.

2. Tožeča stranka vlaga tožbo iz vseh predvidenih tožbenih razlogov. Primarno ugotavlja, da je izpodbijan sklep tožene stranke po njenem mnenju samovoljen oz. arbitraren in je v nasprotju s pogoji postavljenimi v javnem pozivu in veljavno zakonodajo, tako slovensko, kot evropsko in brez zahtevane pravne obrazložitve. Nikjer namreč ni tožeči stranki obrazloženo, zakaj tožena stranka meni, da je vloga podana v nasprotju s točko 15 poglavja 2.8. razpisne dokumentacije. Po mnenju tožeče stranke v skladu z že znanimi odločitvami tako Ustavnega, kot Evropskega sodišča namreč zgolj citiranje posameznih delov razpisne dokumentacije in sklicevanje tožene stranke na razpisno dokumentacijo, ne zadostuje za odločitev o vlogi, ampak morajo biti jasno navedeni argumenti, v povezavi s katerimi lahko tožeča stranka oz. vsak, ki poda vlogo, ustrezno preveri, zakaj je njegova vloga bila zavrnjena.

3. Tožeča stranka še dodaja, da je njena glavna dejavnost proizvodnja strojev za oblikovanje in obdelovanje kovin. V vlogi tožeče stranke gre za adaptacijo objekta, ki ga tožeča stranka potrebuje za izvajanje svoje dejavnosti, torej dejavnosti proizvodnje strojev za oblikovanje kovin in nakup opreme. V projektu, ki je vložen za sofinanciranje, ni predvidena izgradnja niti elektrarne, niti drugega objekta ali zgradbe, s katerim bi tožeča stranka pridobivala energijo in jo tako naprej distribuirala ter na ta način pridobivala finančno korist. V projektu tožeče stranke je namreč zgolj predvidena toplotna črpalka, ki je namenjena izključno ogrevanju zgradbe, ki je za adaptacijo predvidena v projektu tožeče stranke. Tožeča stranka se je odločila za obnovljive vire energije, torej za toplotno črpalko, ki je do okolja najbolj prijazen način ogrevanja stavb. Toplotna črpalka in zalogovnik vode sta namenjena izključno ogrevanju same stavbe oz. novo zgrajene stavbe, ne pa za doseganje presežnih vrednosti toplotne ali katere koli druge energije in posledično distribucije le-te v okolje. V dodatno utemeljitev pa tožeča stranka opozarja še na mnenje o skladnosti sheme državne pomoči, ki jo je tožena stranka izdala dne 24. 12. 2014. Iz načelnega mnenja nedvomno izhaja, da do pomoči ni upravičen tisti, ki kot dejavnost opravlja proizvodnjo in distribucijo energije ter energetske infrastrukture. Po mnenju tožeče stranke je analogno take pogoje upoštevati tudi pri predmetni razpisni dokumentaciji, čeprav v poglavju 2.8. v točki 15 ni izrecno predvideno, da so neupravičeni stroški povezani z dejavnostjo nakupa strojev, opreme in zgradb, ki so namenjeni dejavnosti proizvodnje in distribucije energije ter energetske infrastrukture, vsekakor pa je bil tak namen tega dela razpisne dokumentacije. Tožeča stranka še dodaja, da tožena stranka napačno interpretira materialna določila in opozarja na razlago pogoja razpisa, ki jo je podala Evropska komisija v Publikaciji iz marca 2016. V poglavju 13, natančno in taksativno našteva, kaj pomeni dejavnost proizvodnje in distribucije energije. Tožeča stranka predlaga, da se izpodbijani sklep odpravi in da se zadeva vrne toženi stranki v nadaljnji postopek odločanja.

4. Tožena stranka se v odgovoru na tožbo zavzema za njeno zavrnitev. Tožena stranka navaja, da ni res, da v obrazložitvi izpodbijanega sklepa ni obrazloženo, zakaj meni, da je vloga tožeče stranke v nasprotju s pogoji v javnem razpisu. Tožena stranka je v izpodbijanem sklepu zapisala, da je oprema namenjena proizvodnji in distribuciji energije. V razpisni dokumentaciji je jasno navedeno, da bo tožena stranka stroške strojev, opreme in zgradb, ki so namenjeni proizvodnji in distribuciji energije ter energetske infrastrukture smatrala za neupravičene stroške. Navaja, kot priznava tudi tožeča stranka, da sta toplotna črpalka in zalogovnik toplote stroj oz. naprava namenjena proizvodnji in distribuciji energije. Tožena stranka poudarja, da pogoje, pod katerimi se lahko prijavitelji prijavijo na javni razpis, določi pripravljalec razpisa sam. Stroški toplotne črpalke in zalogovnika toplote so v nasprotju z namenom javnega razpisa. Namen javnega razpisa je spodbujanje začetnih investicij in ustvarjanje novih delovnih mest na upravičenem območju. Tožena stranka meni, da bi s sofinanciranjem naprav namenjenih proizvodnji in distribuciji energije za lastni namen pripomogla samo k znižanju stroškov tekočega poslovanja tožeče stranke, to pa ni začetna investicija, kar je cilj javnega razpisa.

5. Nadalje tožena stranka navaja, da je za tolmačenje pogojev razpisa in razpisne dokumentacije ter dajanje odgovorov na posamezna vprašanja pristojna tožena stranka oz. strokovna komisija za delo na javnem razpisu, na katerega se je prijavila tožeča stranka. Tožena stranka res ni nikjer natančno navedla, kaj bo smatrala za neupravičene stroške v primeru nakupa strojev, opreme ali zgradb, ki so namenjeni proizvodnji, distribuciji energije ter energetske infrastrukture, vendar tožeča stranka tega vprašanja toženi stranki nikoli ni postavila. Rubrika vprašanja in odgovori je namenjena temu, da se pogoji in merila javnega razpisa, če so komu nejasni, razjasnijo, oz., da se na konkretno dilemo postavi točen in natančen odgovor. Tožena stranka ne more vnaprej predvideti vseh življenjskih situacij, materialnih in nematerialnih sredstev, ki so potrebna za to, da se projekt izvede in da se dosežejo postavljeni cilji prijaviteljev. Vsi odgovori na vprašaja so javno objavljeni in so dostopni vsem, tudi tožeči stranki. Tožena stranka želi pojasniti tudi svojo odločitev, da je iz upravičenih stroškov izločila vse stroje, opremo ali zgradbe, ki so namenjene proizvodnji, distribuciji energije ter energetske infrastrukture, ne glede na to, ali so namenjeni lastni proizvodnji, ali proizvodnji za trg. Osnova za javni razpis je Uredba EU 651/2014 in sicer poglavje 3, oddelek 1 - regionalna pomoč. O pomoči za varstvo okolja, kamor sodijo stroški tožeče stranke, pa določa oddelek 7 - pomoč za varstvo okolja. Tožena stranka še navaja kot odgovor tožeči stranki glede publikacije Evropske komisije z marca 2018, da naj bi bili stroški, ki jih je uveljavljala na javnem razpisu upravičeni, pojasni, da zanjo sofinanciranje strojev in naprav namenjenih proizvodnji energije, predstavlja pomoč za tekoče poslovanje, ne pomoč za zagon začetne investicije. Pomoč za tekoče poslovanje pa je pomoč namenjena zmanjševanju tekočih izdatkov podjetja, ki ni povezano z začetno investicijo. To vključuje kategorija stroškov, kot so stroški za osebje, materiale, najete storitve, komunikacije, energijo, vzdrževanje, najemnine ali registracijo ipd.

6. Tožeča stranka vztraja pri svojih navedbah in stališčih tudi v vloženi pripravljalni vlogi in predlaga, da sodišče izda zamudno sodbo, saj tožena stranka ni pravočasno podala odgovora na tožbo.

8. Tožeča stranka je vložila vlogo za projekt "obrat za proizvodnjo preciznih strežnih naprav", na javni razpis za sofinanciranje začetnih investicij podjetij in ustvarjanja novih delovnih mest na območju izvajanja Zakona o razvojni podpori Pomurski regiji v obdobju 2010 do 2017, objavljen v Uradnem listu RS, št. 21/16 z dne 18. 3. 2016, št. 26/16 z dne 8. 4. 2016 in št. 28/16 z dne 15. 4. 2016.

9. Z izpodbijanim sklepom je tožena stranka zavrnila vlogo tožeče stranke za projekt "obrat za proizvodnjo preciznih strežnih naprav". Odločilni razlog, da tožeča stranka na razpisu ni uspela, je v tem, da je uveljavljala stroške za nakup strojev in opreme, ki so opredeljeni v ponudbi podjetja A. d.o.o. št. 160125P z dne 11. 4. 2016 kot postavki: 1. dobava in montaža hladilnega agregata s toplotno črpalko Clivet 100 kW in 2. dobava in montaža zalogovnika toplote 3000 l z izolacijo, ki jih je tožena stranka opredelila kot neupravičene stroške, v skladu s točko 15 poglavja 2.8. razpisne dokumentacije. Slednja določa: "neupravičeni stroški po tem razpisu so vsi stroški, ki niso navedeni v poglavju 2.7., še posebej so neupravičeni med drugim tudi stroški nakupa strojev, opreme in zgradb, ki so namenjene proizvodnji in distribuciji energije ter energetske infrastrukture. Tožena stranka je namreč ocenila, da sta toplotna črpalka in zalogovnik toplote, namenjena proizvodnji in distribuciji energije.

10. Tožena stranka se je sklicevala na prvi odstavek poglavja 6 javnega razpisa. „Zavrnitev vlog“ razpisne dokumentacije določa, da se vloga, ki ne izpolnjuje vseh pogojev in zahtev razpisa in razpisne dokumentacije in ni v skladu s predmetom, namenom in cilji razpisa, zavrne.

11. Predmet javnega razpisa je sofinanciranje začetnih investicij v opredmetena in neopredmetena osnovna sredstva, povezano z vzpostavitvijo nove poslovne enote, z razširitvijo zmogljivosti obstoječe poslovne enote, z diverzifikacijo proizvodnje poslovne enote vlaganja na proizvode in storitve, ki jih na zadevnem področju prej ni proizvajala, ali z bistveno spremembo proizvodnega procesa v obstoječi poslovni enoti (točka 1 poglavja 1.3. javnega razpisa).

12. Namen javnega razpisa je vzpodbujanje začetnih investicij in ustvarjanja novih delovnih mest na upravičenem območju (točka 2.1. poglavja 2 javnega razpisa). Temu sledi nadaljnja določba razpisne dokumentacije z cilji javnega razpisa, ki zasledujejo znižanje vstopnih stroškov investitorjem, katerih naložba bo imela ugodne učinke na: 1. spodbujanje začetnih investicij podjetij na upravičenem območju, 2. ustvarjanje novih delovnih mest, 3. prestrukturiranje gospodarstva regije v smeri dviga neto dodane vrednosti, 4. spodbujanju razvoja novih proizvodov in tehnologij, storitev, tehnoloških in netehnoloških inovacij.

13. Glede na citiran predmet, namen in cilj javnega razpisa, se je tožena stranka v izpodbijanem sklepu opredelila le do stroška toplotne črpalke in zalogovnika vode, navedenih v ponudbi podjetja A. d.o.o. št. 160125P z dne 11. 4. 2016. Toplotna črpalka in zalogovnik vode, ki jih je uveljavljal tožnik kot strošek, predstavljata le del celotne investicije. Tožnik je med drugim v dispoziciji projekta zapisal, da z investicijo namerava povečati obseg proizvodnje, da bo investicija vplivala na povečanje števila zaposlenih, začetek proizvodnje novih, tehnološko zahtevnejših strežnih linij ipd., kar kaže na dejstvo, da je tožnik sledil namenu in cilju razpisa.

14. Postopek javnega razpisa je po ustaljeni upravno sodni praksi specifičen tip postopka, kjer je ključnega pomena upoštevanje načela enakih možnosti zainteresiranih udeležencev, ki konkurirajo za javna sredstva. Glede na ustaljeno sodno prakso ima tožena stranka v zadevah javnih razpisov določena polja proste presoje v okviru primernosti strokovne presoje kriterijev. Pri tem pa je predmet sodne presoje ali je odločitev o izbiri ustrezno obrazložena in utemeljena in ali so pri tem upoštevana vsa ključna dejstva in dokazi, ter ali je bila vloga obravnavana v skladu z razpisanimi merili in po predpisanem postopku. V upravnem sporu se namreč presoja zakonitost in pravilnost upravnih aktov.

15. Obrazložitev izpodbijanega sklepa je skopa in brez zahtevane pravne obrazložitve, saj le citira določila javnega razpisa oz. razpisne dokumentacije. Po mnenju sodišča, sklicevanje na del razpisne dokumentacije, ne zadostuje za odločitev o vlogi, temveč morajo biti jasno navedeni argumenti o celotni investiciji, ne samo o posameznih delih, zato dejansko stanje ni bilo v zadostni meri razjasnjeno in ugotovljeno. Izpodbijani sklep nima obrazložitve o odločilnih dejstvih, glede predmeta, namena in cilja javnega razpisa, zato temelji na nepopolno ugotovljenem dejanskem stanju, ki je imelo za posledico, da je bilo tudi materialno pravo napačno uporabljeno.

16. Sodišče je zato na podlagi 2. in 4. točke prvega odstavka 64. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) izpodbijano odločbo odpravilo in v skladu s tretjim odstavkom citiranega člena zadevo vrnilo organu, ki je izpodbijani akt izdal, v ponovni postopek. V ponovnem postopku bo treba po dopolnitvi dejanskega stanja ponovno odločiti o utemeljenosti vloge tožnika, za projekt "obrat za proizvodnjo preciznih strežnih naprav".

17. Glede predloga tožeče stranke, za izdajo zamudne sodbe, pa sodišče pojasnjuje, da v upravnem sporu ni predvidena.

18. Sodišče je o zadevi odločilo na seji senata na podlagi drugega odstavka 59. člena ZUS-1.

19. Ker je sodišče tožbi ugodilo in odpravilo izpodbijani akt, je v skladu z določbo tretjega odstavka 25. člena ZUS-1 tožena stranka dolžna tožniku povrniti stroške postopka v skladu s Pravilnikom o povrnitvi stroškov tožniku v upravnem sporu. Po določilu drugega odstavka 3. člena tega pravilnika je tožeča stranka upravičena do povrnitve stroškov postopka v višini 285,00 EUR, ki jih je sodišče skupaj z DDV naložilo v plačilo toženi stranki.

20. Obresti od zneska pravdnih stroškov je sodišče tožeči stranki prisodilo od dneva zamude, tožena stranka pa bo prišla v zamudo, če stroškov ne bo poravnala v paricijskem roku (prvi odstavek 299. člena Obligacijskega zakonika – OZ v zvezi z 378. členom OZ - enako tudi načelno pravno mnenje Vrhovnega sodišča Republike Slovenije z dne 13. 12. 2006).

Energetski zakon (1999) - EZ  - člen 4, 4/1, 4/1-6

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.