UPRS Sodba I U 813/2016-14
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2017-08-29

mag. Marjanca Faganel (preds.), Zdenka Štucin (poroč.), Adriana Hribar Milič

javni razpis - sofinanciranje iz javnih sredstev - razpisni pogoj - rok - instrukcijski rok

Rok, v katerem morajo biti prijavitelji obveščeni o izidu razpisa, ni določen, zato je na toženki, da določi ta rok, pri tem pa Pravilnik o postopkih (so)financiranja, ocenjevanja in spremljanju izvajanja raziskovalne dejavnosti, na podlagi katerega je toženka izvedla javni razpis z ničemer ne pove, na kakšen način je to potrebno storiti. V obravnavanem primeru je toženka upoštevala 10. točko prvega odstavka 12. člena Pravilnika tako, da je v javnem razpisu postavila rok, tj. predvidoma do 30. 9. 2015, ki je bil določen kot predviden in ne zavezujoč. Rok ni prekluziven, kar bi imelo za posledico, da v kolikor dejanje ni bilo opravljeno, nastopi zamuda in stranka procesnega dejanja ne bi mogla več opraviti. Navedeni rok ima značaj instrukcijskega roka, kar pomeni, da zamuda nima neposrednih zakonskih posledic in ne pomeni bistvene kršitve pravil postopka.

II. Vsaka stranka trpi svoje stroške postopka.

1. Toženka je z uvodoma navedenim Obvestilom o izboru prijav na Javni razpis "Spodbujanje zaposlovanja mladih doktorjev znanosti" v letu 2015 (v nadaljevanju obvestilo o izboru) odločila, da se ne ugodi prijavi tožnice na razpis za sofinanciranje sredstev za plače in ostale stroške dela (regres, malica, prevoz na delo) za A.A. Iz obrazložitve izhaja, da je toženka dne 5. 6. 2015 objavila javni razpis za spodbujanje zaposlovanja mladih doktorjev znanosti v letu 2015. Strokovna komisija je skladno s 6. točko javnega razpisa preverila formalno popolnost prijav in izpolnjevanje pogojev za prijavitelja in mladega doktorja znanosti ter pripravila seznam prijavljenih mladih doktorjev znanosti po vsoti upoštevanih točk bibliografskih kazalcev raziskovalne uspešnosti SICRIS (COBISS) za zadnje 5 letno obdobje, tj. od 1. 1. 2010 do datuma zaključka razpisa. Za sofinanciranje so bili predlagani prijavitelji, katerih prijave so izpolnjevale razpisne pogoje, pri čemer so imeli prednost prijavitelji, katerih izbrani kandidati so imeli višjo vsoto upoštevanih točk za znanstveno in strokovno uspešnost. Prijava tožnice se je glede na vsoto upoštevanih točk za dr. A.A. v višini 120,09 uvrstila na 50. mesto prednostnega seznama in ni bila predlagana v sofinanciranje.

2. Zoper obvestilo o izboru je tožnica vložila ugovor, ki ga je Upravni odbor toženke s sklepom št. 6316-9/2015-359 z dne 20. 4. 2016 kot neutemeljenega zavrnil. Upravni odbor je v sklepu pojasnil, da je bil rok 30. 9. 2015, v katerem naj bi bili prijavitelji obveščeni o izidu razpisa, v razpisu določen kot predviden in ne kot zavezujoč. Do zamika v primeru izbora prijav prijaviteljev - gospodarskih družb, je prišlo iz objektivnih razlogov, na katere Agencija ni imela vpliva, saj je bil lahko sklep direktorja o izboru prijav, katerih prijavitelji so gospodarske družbe, sprejet šele po potrditvi sheme državnih pomoči de minimis s strani Ministrstva za finance. Agencija je ob rezultatih javnega razpisa za prijavitelje, ki niso gospodarske družbe, na svoji spletni strani dne 7. 10. 2015 objavila obvestilo, v katerem je pojasnila, da bo sklep direktorja o izboru prijav, katerih prijavitelji so gospodarske družbe, sprejet naknadno. Ponovno so bili prijavitelji o tem obveščeni z obvestilom o poteku razpisa z dne 14. 1. 2016. Ministrstvo za finance je mnenje o skladnosti sheme pomoči izdalo dne 4. 2. 2016, Agencija pa je o rezultatih razpisa obvestila prijavitelje - gospodarske družbe po sprejemu navedene sheme. Upoštevaje navedeno je upravni odbor zavrnil tožničine ugovore v zvezi z, po njenem mnenju, nedopustno večmesečno zamudo pri objavi rezultatov javnega razpisa.

3. Tožnica v tožbi vztraja, da iz javnega razpisa izhaja, da bodo prijavitelji o rezultatih obveščeni predvidoma do 30. 9. 2015, sama pa je bila obveščena o poteku razpisa 14. 1. 2016, obvestilo z možnostjo ugovora pa je prejela šele 26. 2. 2016, kar je 5 mesecev po predvidenem datumu. Taka zamuda je nedopustna, zlasti zato, ker je tožnica svoje delovne procese prilagodila razpisanim pogojem. Javni razpis ni bil transparenten, saj ni nikjer jasno obrazloženo, zakaj je prišlo do zamude. Toženka roka ni postavila določno, kar predstavlja izigravanje 10. točke prvega odstavka 12. člena Pravilnika o postopkih (so)financiranja, ocenjevanja in spremljanju izvajanja raziskovalne dejavnosti, na podlagi katerega je toženka izvedla javni razpis (v nadaljevanju Pravilnik). Navedena določba ne dopušča določljivosti roka, ampak zahteva njegovo določnost. Sodišču predlaga, naj obvestilo o izboru prijav na javni razpis odpravi oziroma podredno razveljavi ter zadevo vrne toženki v ponoven postopek, zahteva pa tudi povrnitev priglašenih stroškov postopka v roku 8 dni, z zakonskimi zamudnimi obrestmi od dneva izdaje sodbe.

4. Toženka v odgovoru na tožbo pojasnjuje, da je vse prijavitelje z javno objavo na spletni strani dne 7. 10. 2015 obvestila, da bo odločitev o izboru prijav, katerih prijavitelji so gospodarske družbe, sprejeta naknadno, po potrditvi sheme državnih pomoči (de minimis). Ponovno je bila tožnica obveščena s posebnim dopisom z dne 14. 1. 2016, z javno objavo na spletni strani dne 22. 2. 2016 pa je toženka obvestila, da je bila shema državnih pomoči s strani Ministrstva za finance potrjena. Toženka je ravnala pravilno, ko je o rezultatih razpisa obvestila po sprejetju sheme. Sicer pa rok, v katerem morajo biti prijavitelji obveščeni o izidu razpisa, z materialnim predpisom ni določen. Rok določi toženka sama in Pravilnik v ničemer ne določa, na kakšen način je mora biti ta določen. Toženka ga je jasno določila kot predvidenega. Kakšne posledice izhajajo iz zamude je odvisno od pravne narave roka. Navedeni rok ni prekluziven, kvečjemu ima lahko značaj instrukcijskega roka, prekoračitev le-tega pa ne pomeni bistvene kršitve pravil. Tožnica je morala računati tudi na konkurenčno naravo javnega razpisa. Prijavitelji sodelujejo pod enakimi pogoji in med seboj konkurirajo za dodelitev razpoložljivih sredstev in nimajo zagotovila, da bodo ob izpolnjevanju pogojev tudi pridobili javno finančna sredstva. Pridobitev sredstev je negotovo dejstvo, zato se tožnica ne more sklicevati na nastajanje škode. Tudi če bi sodišče presodilo, da je prišlo do zamude pri izdaji izpodbijanega obvestila, pa ta zamuda nima vliva na izpodbijano odločitev o izbiri prijavitelja, saj je prijava tožnice za A.A. zbrala le 120,09 točk in se uvrstila na 50 mesto prednostnega seznama, zadnja še izbrana prijava pa je dosegla 131,90 točk. Upoštevaje navedeno naj se tožba kot neutemeljena zavrne.

5. V nadaljnjih pripravljalnih vlogah stranki vztrajata vsaka pri svojih stališčih. Tožnica med drugim razlaga, da je v 12. členu Pravilnika določeno, da mora vsak razpis vsebovati rok, v katerem bodo prijavitelji obveščeni o izidu razpisa ali poziva. S tem ko toženka ni vnesla določnega roka v svojo razpisno dokumentacijo, je kršila izrecno postavljene zahteve v Pravilniku. Nikakor ni pravilna interpretacija, da za izpolnjenost zahteve po roku zadostuje predviden datum. Sicer pa želi toženka svoje dolgotrajno postopanje in zamude pri obveščanju opravičiti z določenimi javnimi objavami na svoji spletni strani. A nikjer v razpisni dokumentaciji ni zapisano, da bodo o izboru in z njim povezanim dogajanjem kandidati obveščeni z javno objavo, zato je tožnica pričakovala pisno obvestilo.

6. Toženka še dodatno razlaga, da zaradi samega poteka postopka ne more biti brez kakršnega koli možnega odstopanja zavezana k izdaji obvestil o izidu razpisa do točno določenega fiksnega koledarskega datuma. Zoper odločitve toženke, izdane pred samo izdajo obvestila o izidu razpisa, imajo namreč upravičene stranke pravico uveljavljati pravna sredstva, to pa pomeni, da toženka ne more vnaprej z gotovostjo predvideti, koliko časa bo pritožbeni postopek trajal, kar privede do zamika predvidenega datuma izdaje obvestila o izidu razpisa. Glede navedbe, da naj tožnica ne bi bila ustrezno obveščena v zvezi z javnim razpisom pa pojasni, da je bilo na objavljenem razpisu sporočeno, da lahko interesenti pridobijo vse dodatne informacije na spletnih straneh agencije.

8. Sodišče uvodoma pojasnjuje, da je tožnica v skladu s poukom o pravnem sredstvu v sklepu Upravnega odbora vložila tožbo le zoper obvestilo o izboru. Ker pa je bil dosedanji postopek enostopenjski na podlagi četrtega odstavka 15. člena Zakona o raziskovalni in razvojni dejavnosti (v nadaljevanju ZRRD) in 29. člena Pravilnika, sodišče glede na tožbene ugovore šteje, da tožnica izpodbija tudi sklep Upravnega odbora, s katerim je bil njen ugovor zoper obvestilo o izboru zavrnjen. Ta sklep Upravnega odbora namreč skupaj z obvestilom o izboru tvori enoten akt, ki ga je toženka izdala v enostopenjskem postopku.

9. Predmet upravnega spora je tako odločitev toženke o tem, da se ne ugodi prijavi tožnice na Javni razpis "Spodbujanje zaposlovanja mladih doktorjev znanosti" v letu 2015 za sofinanciranje sredstev za plače in ostale stroške dela (regres, malica, prevoz na delo) za mladega doktorja znanosti A.A., in nadaljnja odločitev Upravnega odbora toženke, da se tožničin ugovor zoper obvestilo o izboru kot neutemeljen zavrne.

10. Po presoji sodišča je izpodbijani upravni akt pravilen in na zakonu utemeljen iz razlogov, ki so navedeni v aktu, zato sodišče sledi njegovi utemeljitvi in se v izogib ponavljanju nanjo v celoti sklicuje (drugi odstavek 71. člena Zakona o upravnem sporu, v nadaljevanju ZUS-1).

11. Pravno podlago za izvedbo Javnega razpisa "Spodbujanje zaposlovanja mladih doktorjev znanosti" predstavlja med drugim ZRRD in Pravilnik, ki v 12. členu določa, katere podatke mora vsebovati objava razpisa; med drugim rok, v katerem bodo prijavitelji obveščeni o izidu razpisa (10. točka prvega odstavka 12. člena Pravilnika).

12. Ugovori tožnice, ki se nanašajo na nespoštovanje časovnega okvira javnega razpisa, so po presoji sodišča neutemeljeni. V 12. točki javnega razpisa določen rok, to je datum, do katerega je bilo predvideno, da bodo prijavitelji obveščeni o rezultatih javnega razpisa, ni v nasprotju z 10. točko prvega odstavka 12. člena Pravilnika. Kot pravilno pojasni toženka, rok, v katerem morajo biti prijavitelji obveščeni o izidu razpisa, ni določen, zato je na toženki, da določi ta rok, pri tem pa Pravilnik z ničemer ne pove, na kakšen način je to potrebno storiti. V obravnavanem primeru je toženka upoštevala 10. točko prvega odstavka 12. člena Pravilnika tako, da je v javnem razpisu postavila rok, tj. predvidoma do 30. 9. 2015, ki je bil določen kot predviden in ne zavezujoč. Rok ni prekluziven, kar bi imelo za posledico, da v kolikor dejanje ni bilo opravljeno, nastopi zamuda in stranka procesnega dejanja ne bi mogla več opraviti (v obravnavanem primeru izdati obvestila o izidu razpisa). Navedeni rok ima značaj instrukcijskega roka, kar pomeni, da zamuda nima neposrednih zakonskih posledic in ne pomeni bistvene kršitve pravil postopka.

13. Kot pojasni toženka in kar je razvidno tudi iz priložene dokumentacije, so bili prijavitelji z javno objavo na spletni strani toženke dne 7. 10. 2015 obveščeni, da bo sklep direktorja o izboru prijav, katerih prijavitelji so gospodarske družbe, sprejet naknadno, po potrditvi sheme državnih pomoči (de minimis). Neutemeljena je tožničina navedba, da naj bi tak način obveščanje ne bil ustrezen. Kot pojasni toženka in kar je razvidno tudi iz samega javnega razpisa, so bili prijavitelji seznanjeni, da bodo dodatne informacije o izvajanju in poteku razpisa na voljo na spletni strani toženke oziroma neposredno pri njej. To pa pomeni, da so bili interesenti že z dnem objave javnega razpisa obveščeni, da bodo relevantne informacije posredovane preko javne objave, zato posebnega pisnega obvestila ni bilo pričakovati. Sicer pa je bila tožnica o poteku razpisa obveščena še z dopisom z dne 14. 1. 2016, s katerim je že bila seznanjena tudi z višino točk, ki jih je prejela za kandidata A.A. in o tem, da ni bila predlagana v sofinanciranje.

14. Razume se, da je bilo za tožnico kot delodajalca z vidika organizacije dela pomembno, kdaj bo znan izid razpisa, da je lahko načrtovala organizacijo dela. Vendar v konkretnem primeru zatrjevane okoliščine, ki se nanašajo na časovni potek razpisa, na njegovo zakonitost oziroma zakonitost in pravilnost izpodbijane odločitve v nobenem primeru ne morejo vplivati. Sodelovanje na javnem razpisu je konkurenčne narave, vsi prijavitelji sodelujejo na javnem razpisu pod enakimi pogoji in med seboj konkurirajo za pridobitev sredstev, ki so na voljo. Pridobitev sredstev pa je negotovo dejstvo, saj je izbira odvisna od predpisanega postopka in konkurenčnosti drugih prijaviteljev. Do odločitve o izidu javnega razpisa prijavitelj ne more utemeljeno pričakovati denarnih sredstev. Upoštevaje navedeno, sklicevanje tožnice na nastajanje škode, ni relevantno.

15. Iz navedenih razlogov sodišče ugotavlja, da je izpodbijani sklep pravilen in zakonit, zato je tožbo v skladu s prvim odstavkom 63. člena ZUS-1 zavrnilo kot neutemeljeno.

16. Sodišče je odločalo na nejavni seji, ker so bili dokazi izvedeni in pravilno presojani že v postopku izdaje izpodbijanega akta (59. člen v zvezi z drugim odstavkom 51. člena ZUS-1).

17. Odločitev o stroških temelji na četrtem odstavku 25. člena ZUS-1, po katerem trpi vsaka stranka svoje stroške postopka, če sodišče tožbo zavrne.

Pravilnik o postopkih (so)financiranja, ocenjevanja in spremljanju izvajanja raziskovalne dejavnosti - člen 12, 12/1, 12/1-10

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.