UPRS Sodba II U 254/2018-6
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2018-10-17

Vlasta Švagelj Gabrovec (preds.), Violeta Tručl (poroč.), Melita Ambrož

brezplačna pravna pomoč - vračilo prejete brezplačne pomoči - sodna poravnava - pridobitev premoženja - nepremičnina

Pravdne stranke so sodno poravnavo sklenile tako, da je vsaka postala izključni lastnik ene nepremičnine, v zameno pa se je odpovedala svojim solastninskim deležem na vseh drugih nepremičninah, ki so bile predmet postopka. Za ugotovitev ali je stranka v postopku uspela in ali je pridobila premoženje, je treba ugotoviti, ali vrednost pridobljenih nepremičnin presega vrednost odsvojenih solastninskih deležev nepremičnin.

I. Tožbi se ugodi. Odločba Organa za brezplačno pravno pomoč Okrožnega sodišča na Ptuju, št. Bpp 596/2014 z dne 26. 7. 2018 se odpravi in se zadeva vrne istemu organu v ponovni postopek.

II. Tožena stranka je dolžna tožeči stranki povrniti stroške tega postopka v znesku 285,00 EUR z DDV v roku 15 dni od vročitve te sodbe, od poteka tega roka dalje do plačila z zakonskimi zamudnimi obrestmi, pod izvršbo.

1. Z izpodbijano odločbo je tožena stranka odločila, da ji je tožnik dolžan povrniti znesek 1.364,42 EUR, izplačan iz naslova brezplačne pravne pomoči, v v odločbi navedenem roku in na v odločbi naveden račun, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi. Iz obrazložitve izhaja, da je bila tožniku z odločbo Okrožnega sodišča na Ptuju št. Bpp 596/2014 z dne 23. 12. 2014 odobrena brezplačna pravna pomoč v zadevi Okrajnega sodišča na Ptuju opr. št. P 46/2015 zaradi ugotovitve lastninske pravice (sp. vr. 10.000,00 EUR). V navedeni zadevi je bilo iz naslova brezplačne pravne pomoči izplačanih 800,56 EUR za stroške izvedenca (po sklepu Okrajnega sodišča na Ptuju opr. št. P 46/2015 z dne 2. 2. 2017) in 1.928,27 EUR za stroške odvetnika (po sklepih Okrožnega sodišča na Ptuju št. Bpp 596/2014 z dne 6. 12. 2016 in z dne 18. 9. 2017), skupaj tako 2.728,83 EUR. V zadevi opr. št. P 46/2015 je bila dne 17. 7. 2017 pred Okrajnim sodiščem na Ptuju sklenjena izvršljiva sodna poravnava (pravnomočna dne 29. 8. 2017, v nadaljevanju sodna poravnava), na podlagi katere je tožnik pridobil nepremično premoženje, zato je skladno z 48. členom Zakona o brezplačni pravni pomoči (v nadaljevanju ZBPP) dolžan v roku 15 dni toženi stranki povrniti polovico stroškov, izplačanih iz naslova brezplačne pravne pomoči, tj. znesek 1.364,42 EUR, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

2. Tožnik v tožbi navaja, da s sklenitvijo sodne poravnave ni pridobil nobenega dodatnega premoženja. Iz prve točke sodne poravnave sicer res izhaja, da so druge pravdne stranke na tožnika prenesle svoje solastne deleže na dveh premičninah (pravilno nepremičninah), vendar je tožnik v točkah II. do IX. sodne poravnave svoje solastne deleže na drugih nepremičninah prav tako odsvojil oziroma prenesel na druge pravdne stranke. Tako so se pravdne stranke s sodno poravnavo le dogovorile, da so posamezne osebe postale izključni lastniki samostojnih nepremičnin; tožnik je postal izključni lastnik stanovanjske hiše, v kateri biva, v zameno za to pa se je odpovedal vsem solastniškim deležem na večjem številu drugih nepremičnin, ki v naravi predstavljajo kmetijska zemljišča in gozdove. Tožnik še vedno živi na robu socialne stiske, prebiva v stanovanjski hiši v slabem stanju, edini vir prihodkov pa mu predstavlja denarna socialna pomoč. Zaradi zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja ter napačne uporabe materialnega prava tožnik predlaga, da sodišče izpodbijano odločbo odpravi in toženi stranki naloži povrnitev stroškov postopka.

3. Tožena stranka na tožbo ni odgovorila, je pa poslala predmetni spis.

5. Če je upravičenec do brezplačne pravne pomoči delno ali v celoti uspel v postopku in je na podlagi pravnomočne odločbe sodišča pridobil premoženje oziroma dohodke, je dolžan povrniti Republiki Sloveniji razliko med stroški, ki so bili dejansko plačani iz naslova brezplačne pravne pomoči, in zneskom, ki ga je povrnila nasprotna stranka iz naslova stroškov postopka, oziroma tistim zneskom, ki ga je Republika Slovenija izterjala od nasprotne stranke v skladu s 46. členom ZBPP (prvi odstavek 48. člena ZBPP). Upravičenec do brezplačne pravne pomoči ni dolžan povrniti stroškov postopka, če je dobil preživnino ali odškodnino za izgubljeno preživljanje zaradi smrti tistega, ki je bil dolžan dajati preživljanje (drugi odstavek 48. člena ZBPP). V nobenem primeru se od upravičenca do brezplačne pravne pomoči ne sme terjati več, kot je v postopku dejansko dobil (tretji odstavek 48. člena ZBPP). Če je upravičenec do brezplačne pravne pomoči na podlagi izvensodne ali sodne poravnave pridobil premoženje oziroma dohodke, je, razen v primeru iz drugega odstavka tega člena, dolžan povrniti Republiki Sloveniji polovico stroškov, ki so bili plačani iz naslova brezplačne pravne pomoči, pri čemer znesek vračila v nobenem primeru ne sme presegati polovice vrednosti premoženja oziroma dohodkov, prejetih na podlagi sklenjene poravnave (četrti odstavek 48. člena ZBPP).

6. Tožniku je bila z odločbo tožene stranke št. Bpp 596/2014 z dne 23. 12. 2014 dodeljena brezplačna pravna pomoč, ki obsega pravno svetovanje in zastopanje po odvetniku pred organi za izvensodno poravnavanje sporov in pred sodiščem prve stopnje ter oprostitev plačila vseh stroškov postopka v zadevi na podlagi tožnikove tožbe zaradi napotitve na pravdo v nepravdni zadevi Okrajnega sodišča na Ptuju. Gre za zadevo opr. št. P 46/2015, ki se je pred Okrajnim sodiščem na Ptuju vodila zaradi ugotovitve lastninske pravice (sp. vr. 10.000,00 EUR). Iz naslova navedene brezplačne pravne pomoči je bilo skupno izplačanih 2.728,83 EUR, in sicer 821,07 EUR odvetniku A.A. na podlagi sklepa Okrožnega sodišča na Ptuju št. Bpp 596/2014 z dne 6. 12. 2016, 800,56 EUR nagrade izvedencu na podlagi sklepa Okrožnega sodišča na Ptuju št. Bpp 596/2014 z dne 2. 2. 2017 in 1.107,20 EUR odvetniku B.B. na podlagi sklepa Okrožnega sodišča na Ptuju št. Bpp 596/2014 z dne 18. 9. 2017.

7. Iz prve točke sodne poravnave izhaja, da je tožnik pridobil v izključno last nepremičnini ID znak ... in ID znak... ki po njegovih navedbah v naravi predstavljata stanovanjsko hišo, v kateri prebiva. Iz točk II. do IX. sodne poravnave je nadalje razvidno, da se je tožnik odpovedal solastniškim deležem nepremičnin ID znak ...do 4/21, ID znak ... do 11/42, ID znak ... do 2/6, ID znak ... do 11/42, ID znak ... do 4/21, ID znak ... do 4/21, ID znak ... do 11/42, ID znak ... do 11/42 v korist ostalih pravdnih strank. Sodišče ugotavlja, da so pravdne stranke sodno poravnavo sklenile na način, da je vsaka postala izključni lastnik (ali v nekaterih primerih eden izmed dveh solastnikov) ene ali dveh nepremičnin, ki so bile pred sklenitvijo sodne poravnave razdeljena na manjše solastniške deleže v lasti vseh pravdnih strank, v zameno pa se je odpovedala svojim solastniškim deležem na vseh drugih nepremičninah, ki so bile predmet postopka. Na podlagi sodne poravnave ali druge spisovne dokumentacije vrednosti teh posameznih nepremičnin ni mogoče ugotoviti, iz določitve vrednosti spornega predmeta bi se dalo sklepati le, da so vse skupaj vredne 10.000,00 EUR.

8. Iz izpodbijane odločbe izhaja zgolj, da je tožnik na podlagi sodne poravnave pridobil nepremično premoženje, kot izhaja iz njene prve točke, pri čemer je tožena stranka očitno spregledala, da je tožnik nepremično premoženje, in sicer kar 8 solastniških deležev različnih nepremičnin, tudi izgubil. Tožena stranka namreč v izpodbijani odločbi ni zatrjevala, niti izkazala, da bi bila vrednost premoženja, ki ga je tožnik na podlagi sodne poravnave pridobil, višja od tistega, ki ga je odsvojil. Do dejstva, da je tožnik odsvojil 8 solastniških deležev se tožena stranka sploh ni opredelila. Zaključek tožene stranke, da je tožnik s sklenitvijo sodne poravnave pridobil premoženje, je tako po prepričanju sodišča preuranjen, saj to iz sodne poravnave in druge spisovne dokumentacije gotovo ne izhaja, tožena stranka pa tudi ni pojasnila, na kakšen način je prišla do takšnega zaključka. Tožena stranka bi morala ugotoviti, ali vrednost pridobljenih nepremičnin presega vrednost odsvojenih, in svojo ugotovitev obrazložiti, česar v izpodbijani odločbi ni storila.

9. Glede na to, da je v izpodbijani odločbi tožniku naloženo plačilo zneska 1.364,42 EUR, bi morala tožena stranka pojasniti tudi, na podlagi česa je ugotovila, da je tožnik na podlagi sodne poravnave pridobil prav premoženje v navedenem znesku. Skladno s tretjim odstavkom 48. člena ZBPP tožena stranka namreč od tožnika ne sme terjati več, kot je v postopku dejansko dobil. Tožena stranka v izpodbijani odločbi navaja zgolj, da je tožnik pridobil nepremično premoženje, pridobitev kakršnegakoli premoženja (brez opredelitve njegove vrednosti) pa nikakor ne more biti pogoj za vračilo stroškov brezplačne pravne pomoči v znesku 1.364,42 EUR, saj bi tožena stranka v tem primeru morala izkazati, da je tožnik pridobil premoženje najmanj v tej višini.

10. Upoštevajoč vse navedeno sodišče zaključuje, da je tožena stranka v izpodbijani odločbi nepopolno ugotovila dejansko stanje, kar predstavlja izpodbojni razlog po 3. točki prvega odstavka 27. člena ZUS-1. Sodišče je zato tožbi ugodilo in na podlagi 4. točke prvega odstavka 64. člena ZUS-1 izpodbijano odločbo odpravilo. V skladu s tretjim odstavkom tega člena je zadevo glede na tožbeni predlog vrnilo organu, ki je izpodbijani upravni akt izdal, v ponovni postopek, v katerem naj upošteva pravno mnenje sodišča (četrti odstavek 64. člena ZUS-1).

11. Ker je sodišče tožbi ugodilo in izpodbijani akt odpravilo, je v skladu s tretjim odstavkom 25. člen ZUS-1 tožena stranka dolžna tožniku povrniti stroške postopka v skladu s Pravilnikom o povrnitvi stroškov tožniku v upravnem sporu. Skladno z drugim odstavkom 3. člena tega pravilnika je tožnik upravičen do povrnitve stroškov postopka v znesku 285,00 EUR, ki jih je sodišče skupaj z DDV v roku 15 dni od vročitve te sodbe naložilo v plačilo toženi stranki.

12. Obresti od zneska pravdnih stroškov je sodišče tožeči stranki prisodilo od dneva zamude, tožena stranka pa bo prišla v zamudo, če stroškov ne bo poravnala v paricijskem roku (prvi odstavek 299. člena Obligacijskega zakonika – OZ v zvezi z 378. členom OZ – enako tudi načelno pravno mnenje Vrhovnega sodišča Republike Slovenije z dne 13. 12. 2006).

13. O predlogu za taksno oprostitev sodišče ni odločalo, ker tožeči stranki v tem postopku taksna obveznost ni nastala (četrti odstavek 10. člena Zakona o sodnih taksah – ZST-1).

Zakon o brezplačni pravni pomoči (2001) - ZBPP  - člen 48, 48/1, 48/3, 48/5

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.