UPRS Sodba I U 303/2017-13
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2017-08-31

Irena Grm (preds.), Lara Bartenjev (poroč.), Andrej Kmecl

spor med operaterjem in končnim uporabnikom - telekomunikacijske storitve - odstop od naročniške pogodbe - plačilo storitev

Tožnik bi ob običajni skrbnosti lahko vedel, da tarife EU NESKONČNO ni vklopil le za obdobje, v katerem je cena te storitve akcijska, ampak za nedoločen čas, dokler je ne bo izklopil. Na navedeno namreč nedvomno kaže SMS z besedilom, da je "tarifa EU NESKONČNO aktivna, dokler je ne izklopite". To bi nenazadnje lahko ugotovil tudi iz mesečnih računov, ki jih je prejemal. Prav tako bi ob običajno skrbnem prebiranju navedenih SMS, za katera v tožbi ne navaja, da ju ni prejel, lahko razbral, da akcijska cena velja le za obdobje do 3. 5. 2015, sicer pa je redna cena 2,99 EUR.

1. Toženka je z izpodbijano 1. točko izreka v uvodu navedene odločbe in sklepa zavrnila tožnikov zahtevek, naj mu družba A. d.d. (v nadaljevanju operater) na računu št. 1607221595464 z dne 26. 7. 2016 odpiše znesek po postavki EU IN BALKAN v višini 44.91 EUR z DDV in mu namesto tega storitve v tujini zaračuna v znesku 0,93 EUR z DDV. V obrazložitvi navaja, da je 5. 9. 2016 prejela tožnikov predlog za rešitev spora zoper operaterja v zvezi z zaračunavanjem tarife EU IN BALKAN, v katerem je tožnik navedel, da je operater v sporočilu z dne 28. 4. 2015 zapisal, da naročnina za tarifo EU NESKONČNO od 24. 4. do 30. 5. 2015 znaša 0,99 EUR na dan in da se zaračuna le za tisti dan, ko se storitve uporabljajo. Pojasnil je, da je na podlagi sporočila verjel, da uporaba tarife velja le v navedenem obdobju, saj sporočilo ni vsebovalo pojasnila oz. informacije, da se z vklopom tarife podaljšuje naročnina za nedoločen čas po petkrat višji ceni. Prav tako sporočilo ni vsebovalo informacij o tem, kako in kje se je mogoče od nje odjaviti oz. odstopiti od naročniške pogodbe, sklenjene na daljavo. Tožnik je trdil, da je operater s tem kršil določila zakona, ki ureja varstvo potrošnikov in da izvaja nepošteno poslovno prakso.

2. Toženka je skladno z 218. členom Zakona o elektronskih komunikacijah (v nadaljevanju ZEKom-1) uvedla postopek reševanja spora ter na podlagi njegovega 220. člena in drugega odstavka 5. člena Splošnega akta o posredovalnem postopku (Uradni list RS, št. 62/2013, v nadaljevanju Splošni akt) dne 12. 9. 2016 operaterja pozvala na izjasnitev in predložitev dokazil, hkrati pa ga je pozvala, da poda morebiten predlog sporazumne rešitve spora. Predlog v delu, ki se nanaša na domnevne kršitve zakona, ki ureja varstvo potrošnikov in nepošteno poslovno prakso operaterja, pa je istega dne, v skladu s 65. členom Zakona o splošnem upravnem postopku (v nadaljevanju ZUP), ki se v postopku reševanja spora uporablja na podlagi tretjega odstavka 218. člena ZEKom-1, odstopila v nadaljnjo obravnavo o tržnemu inšpektorju. Operater je na tožnikove očitke odgovoril, toženka pa je odgovor posredovala predlagatelju. Ker spor ni bil razrešen, je toženka razpisala ustno obravnavo, na kateri je operater v zvezi s predlagateljevimi trditvami, da ni bil obveščen o možnosti izklopa tarife pojasnil, da je tožnik 28. 4. 2015, po vklopu tarife, prejel povratno SMS sporočilo z besedilom: "vklop je potrjen, tarifa EU NESKONČNO je aktivna, dokler je ne izklopite." Podal je tudi predlog za sporazumno rešitev spora, na katerega tožnik ni pristal, temveč je zahteval, naj mu storitve v tujini v obračunskem obdobju po spornem računu zaračuna po ceniku operaterja VIP.

3. Toženka kot nesporno ugotavlja, da je tožnik z operaterjem 15. 10. 2008 sklenil naročniško pogodbo za navedeno telefonsko številko, 15. 12. 2014 pa je z njim sklenil še pogodbo o zagotovitvi posebne ugodnosti, s katero je kupil telefonski aparat po znižani ceni. S podpisom naročniške pogodbe je tožnik potrdil izjavo, da je sprejel splošne pogoje in vse ostale priloge, navedene v naročniški pogodbi, da je seznanjen z vsebino splošnih pogojev in vsebino ostalih prilog ter da z njimi soglaša ter sprejema vse obveznosti iz naslova naročniške pogodbe, splošnih pogojev in ostalih prilog naročniške pogodbe. Kot nesporno je tudi, da je tožnik 28. 4. 2015 s potrditvenim SMS sporočilom vklopil tarifo EU NESKONČNO, ki se je 1. 7. 2016 sistemsko spremenila v tarifo EU IN BALKAN, kot tudi da je tožnik v obračunskem obdobju spornega računa uporabljal storitve v tujini, natančneje v omrežju hrvaškega operaterja VIPnet. Sporna je cena, po kateri je bil operater te storitve upravičen zaračunati. Iz spisa iz interne aplikacije za stike z naročniki izhaja, da je tožnik s strani operaterja 28. 4. 2015 prejel SMS sporočilo z besedilom: "za potrditev vklopa tarife EU NESKONČNO odgovorite z DA na ta SMS in tarifa se bo vklopila. Od 24. 4. do 3. 5. 2015 naročnina stane samo 0,99 EUR na dan (redna cena je 2,99) in vključuje neskončno komunikacijo po celotni EU (po pogojih upravičene in običajne porabe). Naročnina se zaračuna le na tisti dan, ko storitve uporabljate. Več (vključno s seznamom držav) na www...." Istega dne ob 10.40 pa je predlagatelj prejel še SMS sporočilo z naslednjim besedilom: "vklop je potrjen, tarifa EU NESKONČNO je aktivna, dokler je ne izklopite." Na podlagi navedenega je toženka zaključila, da že iz besedila sporočil jasno izhaja, da navedena tarifa ni bila aktivirana le v obdobju od 24. 4. do 3. 5., temveč je bila aktivna, dokler je predlagatelj ne izklopi. Prav tako je iz dokumentacije razvidno, da je operater spremenil pogoje gostovanja v tujini in so bili naročniki z vključno z dnevno tarifo EU NESKONČNO 1. 7. 2016 samodejno migrirani na tarifo EU IN BALKAN. Pojasnjuje, da zakonodaja operaterjem ne prepoveduje sprememb pogodbenih pogojev tekom trajanja naročniškega razmerja in se sklicuje na drugi odstavek 129. člena ZEkom-1. Da je operater tožnika o nameravani spremembi pogojev v skladu z navedenimi določili ZEkom-1 pravočasno obvestil, ni sporno. Prav tako ni sporno, da tožnik 30 dneh pred predlagano uveljavitvijo sprememb od naročniške pogodbe ni odstopil. Tako se šteje, da je na spremembe pristal in ga spremenjeni pogoji uporabe storitev zavezujejo. Na podlagi navedenega toženka zaključuje, da tožnik ni uspel izkazati, da bi mu moral operater namesto naročnine na tarifo EU IN BALKAN opravljene storitve v tujini zaračunati po veljavnem ceniku za storitve, opravljene v omrežju operaterja VIPnet.

4. Tožnik se s takšno odločitvijo ne strinja in v tožbi navaja, da se toženka ni opredelila do njegovega ugovora, da se ni imel možnosti izklopiti iz storitve EU NESKONČNO in EU IN BALKAN. Zato je njena odločitev nezakonita. Zatrjuje, da je na podlagi SMS sporočila, ki ga je prejel, upravičeno menil, da uporaba te aplikacije pod navedenimi pogoji traja le od 24. 4. 2015 do 3. 5. 2015, saj sporočilo ni vsebovalo nobenega opozorila o dejanskem času uporabe zadevne aplikacije in obvestila, kje in kako se je možno od nje odjaviti oz. odstopiti od naročniške pogodbe. Poudarja, da nima dostopa do interneta, zato je sklicevanje na spletno stran zavajajoče. Možnost informiranja o storitvi in pravicah potrošnika je zato v njegovem primeru omejena samo na SMS sporočilo, ki bi moralo vsebovati navodilo, kako odstopiti o pogodbe. Na to možnost ga je operater prvič opozoril šele v odgovoru na ugovor z dne 11. 8. 2016, ko je navedel, da se izklop storitve izvede preko SMS sporočila s ključno besedo EU BALKAN STOP na številko 4040. Zaradi nemožnosti uporabe interneta tudi ni imel možnosti odkloniti predloga sprememb paketa do 30. 7. 2017. Toženka se je izognila pritožbenim navedbam, da je operater v zvezi s koriščenjem in zaračunavanjem tarife EU IN BALKAN izvajal zavajajočo in nepošteno poslovno prakso, predvsem po "petnajstem odstavku tretjega odstavka" 24. člena Zakona o varstvu potrošnikov (v nadaljevanju ZVPot). V zvezi z navedeno določbo je tožnik v pritožbi opozoril tudi na operaterjeve kršitve določb 23. in 3. tretje alineje prvega odstavka 24. člena ter 5. točke prvega odstavka 85. člena ZEKom-1, da mora naročniška pogodba vsebovati med obveznimi sestavinami tudi čas veljavnosti pogodbe in pogoje za njeno podaljšanje ter pogoje prekinitve pogodbe ali izvajanje določene storitve. Toženka se je temu vprašanju izognila in zadevo delno odstopila v reševanje tržnemu inšpektoratu. Ključno je, da je vprašanje, ali opustitev dajanja možnosti stranki do odstopa oz. nesprejemanja predlagane spremembe predstavlja nezakonito dejanje nepoštene poslovne prakse, predhodno vprašanje, ki je vplivalo na pravilnost in zakonitost zaračunavanja, ki bi ga morala rešiti toženka sama. Predlaga, naj sodišče 1. točko izreka odločbe kot nezakonito odpravi in zadevo vrne toženki v ponovni postopek.

5. Toženka na tožbo ni ogovorila, prizadeta stranka (operater) pa v odgovoru na tožbo prereka tožbene navedbe iz razlogov, ki jih je pretežno navedla že v izpodbijani odločbi in predlaga zavrnitev tožbe.

7. Po presoji sodišča je odločba toženke pravilna in zakonita, ima oporo v citiranih materialnih predpisih ter izhaja iz podatkov v upravnih spisih. Toženka je v obrazložitvi izpodbijane odločbe podala pravilne razloge za svojo odločitev. Sodišče zato v celoti sledi njeni obrazložitvi in ponovno ne navaja razlogov za svojo odločitev (drugi odstavek 71. člena Zakona o upravnem sporu, v nadaljevanju ZUS-1). V zvezi s tožbenimi navedbami pa še dodaja:

8. V zadevi ni sporno, da je tožnik z operaterjem 15. 10. 2008 sklenil Naročniško pogodbo, 15. 12. 2014 pa še Pogodbo o zagotovitvi posebne ugodnosti, s katero je kupil telefonski aparat po znižani ceni. S podpisom Naročniške pogodbe je tožnik potrdil, da je prejel Splošne pogoje in priloge (poleg Splošnih pogojev še Navodila in Cenik), navedene v naročniški pogodbi, da je z vsebino Splošnih pogojev in prilog seznanjen in da sprejema vse obveznosti iz navedenih naslovov. Prav tako ni sporno, da je tožnik 28. 4. 2015 s potrditvenim SMS sporočilom vklopil tarifo EU NESKONČNO, ki se je 1. 7. 2016 sistemsko spremenila v tarifo EU IN BALKAN, o čemer je bil tožnik na primeren način opozorjen, kar ni sporno. Prav tako ni sporno, da je bila tožniku dana možnost brezplačnega odstopa od Naročniške pogodbe, kot tudi ni sporno, da je v obračunskem obdobju spornega računa uporabljal storitve v omrežju hrvaškega operaterja VIPnet.

9. Sporno je, ali je tožnik upravičeno menil, da je s potrditvenim SMS sporočilom naročil storitev EU NESKONČNO le za obdobje akcijske cene, to je do 3. 5. 2015 ter ali je bil na primeren način obveščen o načinu izklopa navedene storitve.

10. Sodišče pritrjuje toženki, da bi glede na ugotovljeno nesporno dejansko stanje, iz katerega izhaja, da je tožnik storitev EU NESKONČNO vklopil tako, da je odgovoril z DA na SMS z vsebino: "Za potrditev vklopa tarife EU NESKONČNO odgovorite z DA na ta SMS in vsebina se bo vklopila. Od 24. 4. do 3. 5. 2051 naročnina stane samo 0,99 EUR na dan (redna cena 2,99 EUR) in vključuje neskončno komunikacijo po celotni EU (po pogojih pravične in običajne porabe). Naročnina se zaračuna le na tisti dan, ko storitve uporabljate. Več (vključno s seznamom držav) na www..." in glede na odgovor, ki ga je tožnik istega dne prejel ob 10.40 uri z besedilom "Vklop je potrjen, tarifa EU NESKONČNO je aktivna, dokler je ne izklopite", tožnik ob običajno skrbnosti lahko vedel, da tarife EU NESKONČNO ni vklopil le za obdobje, v katerem je cena te storitve akcijska, ampak za nedoločen čas, dokler je ne bo izklopil. Na navedeno namreč nedvomno kaže drugonavedeni SMS z besedilom, da je "tarifa EU NESKONČNO aktivna, dokler je ne izklopite". To bi nenazadnje lahko ugotovil tudi iz mesečnih računov, ki jih je prejemal. Prav tako bi ob običajno skrbnem prebiranju navedenih SMS, za katera v tožbi ne navaja, da ju ni prejel, lahko razbral, da akcijska cena velja le za obdobje do 3. 5. 2015, sicer pa je redna cena 2,99 EUR. Kot rečeno, bi vse navedene podatke lahko razbral že iz prejetih SMS, zato zatrjevana neuporaba interneta niti ni bistvena.

11. Res je, da iz navedenih SMS ni razviden način, po katerem se lahko navedeno storitev izklopi. Splošno znano in tudi sodišču znano pa je, da ima operater na voljo klicni center, v katerem vsak brezplačno dobi informacije tudi glede načina odklopa od določenih storitev. Številka klicnega centra je javno objavljena, kontaktni podatki operaterja pa so navedeni med drugim tudi na tiskanem računu, ki ga je tožnik redno prejemal, saj je, kot rečeno, v poslovnem razmerju z operaterjem že od leta 2008, razvidni pa so tudi iz naročniške pogodbe, za katero ni sporno, da jo je tožnik sklenil z operaterjem.

12. Običajno skrben uporabnik, ki ne uporablja interneta, in se torej na v SMS navedeni spletni strani ni mogel pozanimati o vseh informacijah o predmetni tarifi, torej s posebnimi pogoji in vsebino predmetne tarife, ceno, postopkom vklopa ter možnostjo brezplačnega in takojšnjega izklopa (brez navajanja kakršnegakoli razloga), bi se o njih seznanil že pred naročilom predmetne storitve na klicnem centru operaterja oziroma na njegovem sedežu. Tožnikovo zatrjevanje, da ni vedel, da vklaplja navedeno tarifo za nedoločen čas in da se od navedene tarife ni imel možnosti izklopiti, je zato tudi iz tega razloga neutemeljeno, posledično pa tožnik tudi ne more uspeti s sklicevanjem na operaterjevo nepošteno poslovno prakso iz tega razloga.

13. Navedeno pomeni, da se je imel tožnik že pred vklopom navedene tarife, kljub zatrjevani neuporabi interneta, možnost na drugačen način pozanimati se o vseh informacijah o predmetni tarifi, torej s posebnimi pogoji in vsebino predmetne tarife, ceno, postopkom vklopa ter možnostjo brezplačnega in takojšnjega izklopa (brez navajanja kakršnegakoli razloga). Tožnik ne navaja, da te možnosti ni imel.

14. Sicer pa je pravilna navedba toženke, da za je ugotavljanje nepoštene poslovne prakse in ukrepanje v zvezi z ugotovljenimi kršitvami pristojen Tržni inšpektorat Republike Slovenije. Prizadeta stranka navaja, da je Tržni inšpektorat v zvezi z obravnavnim primerom dne 20. 16. 2016 opravil inšpekcijski pregled, pri čemer ta po njenem vedenju nepravilnosti ni ugotovil.

15. Glede na navedeno je sodišče presodilo, da je tožba neutemeljena, zato jo je zavrnilo na podlagi prvega odstavka 63. člena ZUS-1. Tožnik je kot dokaze v zadevi predlagal izključno listine iz upravnih spisov, katerih obstoj in vsebina med strankama niso sporni, zato je sodišče v skladu z drugo alinejo drugega odstavka 59. člena ZUS-1 odločilo brez glavne obravnave.

Zakon o elektronskih komunikacijah (2012) - ZEKom-1  - člen 217, 217/1, 218

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.