UPRS sklep III U 218/2016
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2016-09-30

tožba v upravnem sporu - prepozna tožba - zavrženje tožbe

Z zakonom določeni 30-dnevni rok za vložitev tožbe je za tožečo stranko začel teči 1. 6. 2016 in se je iztekel 30. 6. 2016 - to je bil zadnji dan, ko bi stranka še lahko pravočasno vložila tožbo. Tožbo pa je, kot je razvidno iz sodnega spisa, vložila šele 7. 7. 2016, s tega dne priporočeno po pošti poslano poštno pošiljko, torej po poteku z zakonom določenega roka in s tem prepozno.

II. Vsaka stranka trpi svoje stroške postopka.

1. Z odločbo, št. 3510-3/2015/15 z dne 25. 5. 2016, je Ministrstvo za kulturo pod 1. točko izreka odločilo, da se ugodi pritožbi tožeče stranke in se odločba Javnega zavoda Republike Slovenije za varstvo kulturne dediščine, Območne enote Piran, št. 35104-0577/2014/10 z dne 23. 10. 2015 odpravi; pod 2. točko izreka je odločilo, da mora tožeča stranka za gradnjo pomožnega kmetijskega objekta na parc. št. 3131 k.o. ..., ki predstavlja poseg v registrirano kulturno dediščino Korte - Kulturna krajina Cetore-Korte (EŠD: 21627) izpolniti v tej točki izreka določene kulturnovarstvene pogoje; iz 3. točke izreka pa izhaja, da stroški postopka niso zaznamovani.

2. Tožeča stranka navedeno odločbo izpodbija s tožbo v upravnem sporu. Meni, da je bil pri njeni izdaji napačno uporabljen materialni predpis, kar obrazlaga v nadaljevanju tožbe. Sodišču predlaga, da tožbi ugodi, izpodbijano odločbo odpravi in zadevo vrne v ponovno odločanje ali pa o zadevi odloči samo; toženi stranki pa naj tudi naloži, da tožeči stranki povrne stroške postopka, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

3. Tožena stranka v odgovoru na tožbo vztraja pri svoji odločitvi in njenih razlogih, dodatno odgovarja na tožbene navedbe ter sodišču predlaga, da tožbo zavrne. Sodišču je predložila tudi upravne spise zadeve.

4. Po določbi prvega odstavka 28. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) je treba tožbo vložiti v 30 dneh od vročitve upravnega akta, s katerim je bil končan postopek.

5. Iz predloženih upravnih spisov izhaja, da je bila izpodbijana odločba Ministrstva za kulturo z dne 25. 5. 2016, s katero je bil končan zadevni postopek, vročena pooblaščencu tožeče stranke v upravnem postopku na naslov, ki ga je kot naslov za vročanje opredelil že v vlogi za izdajo kulturnovarstvenih pogojev in tudi v svoji zadnji vlogi pred izdajo izpodbijane odločbe (to je A. d.o.o.), in sicer je bila vročitev opravljena 31. 5. 2016, kar je razvidno iz vročilnice v spisu. Da odločba ne bi bila vročena njenemu pooblaščencu, tožeča stranka v tožbi tudi ne ugovarja. V takšnem primeru se šteje, da je odločba stranki vročena takrat, kadar je vročena njenemu pooblaščencu (88. člen Zakona o splošnem upravnem postopku). Glede na navedeno je bila izpodbijana odločba tožeči stranki vročena 31. 5. 2016.

6. Z zakonom določeni 30-dnevni rok za vložitev tožbe je tako za tožečo stranko začel teči 1. 6. 2016 in se je iztekel 30. 6. 2016 - to je bil zadnji dan, ko bi tožeča stranka še lahko pravočasno vložila tožbo. Tožbo pa je, kot je razvidno iz sodnega spisa, vložila šele 7. 7. 2016, s tega dne priporočeno po pošti poslano poštno pošiljko, torej po poteku z zakonom določenega roka in s tem prepozno.

7. Če je tožba vložena prepozno, jo mora sodišče po določbi 2. točke prvega odstavka 36. člena ZUS-1 s sklepom zavreči. Sodišče je zato, v skladu s tretjim odstavkom 36. člena, izdalo ta sklep. Odločitev o zavrženju pomeni, da tožbe ni mogoče obravnavati po vsebini, saj za to niso izpolnjene z zakonom določene procesne predpostavke.

8. Izrek o stroških postopka temelji na določbi četrtega odstavka 25. člena ZUS-1, po kateri v primeru, ko sodišče tožbo zavrže, vsaka stranka trpi svoje stroške postopka.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.