UPRS sodba I U 1398/2015
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2016-02-03

trošarina - vračilo trošarine - zahtevek za vračilo trošarine - datum vložitve zahtevka - nepravilno ugotovljeno dejansko stanje

Predmetna tožnikova vloga je bila oddana priporočeno na pošto 30. 10. 2014. Ker gre za mesečni zahtevek tožnika za vračilo trošarine za mesec september 2014, se je rok za vložitev tega zahtevka iztekel 31. 10 2014, tožnik je torej predmetno vlogo vložil pravočasno. Na podlagi četrtega odstavka 54.č člena ZTro se zahtevek za vračilo trošarine vloži kot mesečni zahtevek do zadnjega dne v mesecu za pretekli mesec. Ker v skladu z določbo drugega odstavka 68. člena ZUP v primeru, če je vloga oddana priporočeno po pošti, šteje za dan, ko je organ vlogo prejel, dan oddaje na pošto, je bila po presoji sodišča tožnikova vloga oddana pravočasno, saj je bila oddana na pošto s priporočeno pošiljko 30. 10. 2014 .

I. Tožbi se ugodi, sklep Finančne uprave Republike Slovenije 42331-2541/2014-2 z dne 5. 11. 2014 se odpravi in zadeva vrne temu organu v ponoven postopek .

II. Tožena stranka je dolžna povrniti tožniku stroške postopka v znesku 347,70 EUR v roku 15 dni od vročitve te sodbe, od poteka tega roka dalje do plačila z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

1. Z izpodbijanim sklepom je Finančna uprava Republike Slovenije (v nadaljevanju prvostopenjski organ) zavrgla zahtevek tožnika za vračilo plačane trošarine za plinsko olje, ki je bilo v mesecu septembru 2014 porabljeno kot pogonsko gorivo za komercialni prevoz (točka 1 izreka). Ugotovila je tudi, da stroški v zvezi s postopkom niso nastali (točka 2 izreka). Na podlagi četrtega odstavka 54.č člena Zakona o trošarinah (v nadaljevanju: ZTro) upravičenec uveljavlja vračilo plačane trošarine na podlagi pisnega zahtevka, ki ga vloži pri carinskem organu skupaj z ustreznimi dokazili. Ta zahtevek se vloži kot mesečni zahtevek do zadnjega dne tekočega meseca za pretekli mesec, kot zahtevek za koledarsko trimesečje v 60 dneh po preteku koledarskega trimesečja ali kot redni letni zahtevek do 31. marca tekočega leta za preteklo leto. Upravičenec do vračila trošarine izbere mesečni, trimesečni ali letni način uveljavljanja vračila trošarine v okviru koledarskega leta. Na podlagi prvega odstavka 68. člena Zakona o splošnem upravnem postopku (v nadaljevanju ZUP) je vloga vložena pravočasno, če jo je pristojni organ prejel pred iztekom roka. Na podlagi drugega odstavka 68. člena ZUP se v primeru, če je vloga oddana priporočeno po pošti, šteje za dan, ko je organ vlogo prejel, dan oddaje na pošto. Na podlagi prvega odstavka 129. člena ZUP organ najprej preizkusi pravočasnost vložene zahteve in jo s sklepom zavrže, če ni vložena pravočasno. Tožnik je vložil predmetni zahtevek za vračilo plačane trošarine za mesec september 2014 prepozno, saj ga je prvostopenjski organ prejel šele 3. 11. 2014, kar pa je po poteku tekočega meseca v katerem se zahtevek vloži za pretekli mesec. Predmetni zahtevek bi bil pravočasno vložen za mesec september 2014, če bi ga prvostopenjski organ prejel do 31. oktobra 2014.

2. Pritožbeni organ je pritožbo zavrnil. V primeru, če je vloga oddana priporočeno po pošti, se na podlagi drugega odstavka 68. člena ZUP šteje dan oddaje vloge na pošto kot dan, ko je organ vlogo prejel. Prvostopenjski organ je na podlagi kuverte, v kateri je bila tožnikova vloga ugotovil, da ni bila oddana priporočeno po pošti, marveč kot navadna pisemska pošiljka. Datum oddaje pošiljke na pošto iz kuverte, ni bil razviden. Zato je potrebno na podlagi prvega odstavka 68. člena ZUP upoštevati kot dan vložitve predmetne vloge dan, ko je organ to vlogo dejansko prejel. Kot je razvidno iz odtisa žiga o prejemu carinskega organa na vlogi (tretji odstavek 118. člena Uredbe o upravnem poslovanju) je na njej naveden datum 3. 11. 2014, torej se šteje, da je organ vlogo prejel šele 3. 11. 2014. To pa je po izteku roka iz četrtega odstavka 54.č člena ZTro. Ugovor tožnika, da je na pošto oddal predmetno vlogo priporočeno in da so jo na pošti pomotoma obravnavala kot navadno pošiljko,l je kot neutemeljen zavrnil.

3. Tožnik v tožbi ugovarja, da je zaradi kršitev določbe 27. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju: ZUS-1) izpodbijani sklep nepravilen in nezakonit. Meni, da je stališče obeh upravnih organov napačno in formalistično. Tudi, če je bil rok oddaje predmetne vloge zamujen, se to ni zgodilo po krivdi tožnika, marveč zaradi napake pošte. Tudi sicer v ZUP velja oddajna in ne prejemna teorija. Torej je merodajen datum oddaje pošiljke v poštni prenos in ne datum prejema pošiljke s strani upravnega organa. Navaja določbe prvega in četrtega odstavka 54.č člena ZTro. Tožnik je predmetno vlogo oddal kot mesečni zahtevek za vračilo plačane trošarine in sicer za mesec september 2014. Predmetni zahtevek je na pošto oddal 30. 10. 2014, torej pravočasno (en dan pred iztekom roka). To dokazuje „Popis oddanih pošiljk“, ki jih je tožnik oddal 30. 10. 2014 na Pošti Trebnje, kjer je pod zaporedno številko „5“ jasno zavedeno, da je bila na ta dan na Carinski urad Novo mesto naslovljena priporočena pošiljka z oznako „R“. Glede na navedeno izhaja, da je tožnik vlogo oddal priporočeno in to pravočasno. Tožnik je oddal vlogo z oznako „R“, torej s pravilnim naročilom državni ustanovi, pooblaščeni za poštni promet, Pošti Slovenije in ji je zaupal, da bo pošiljka posredovana skladno z naročilom in prakso. Prilaga dopis Pošte Slovenije z dne 18. 11. 2015, iz katerega izhaja, da je bila predmetna pošiljka pomotoma obravnavana kot navadna pošiljka in da je javni uslužbenec ni opremil s sprejemno številko priporoke, zato je bila prinesena upravnemu organu kot navadna pošiljka. Glede na navedeno, je za datum oddaje predmetne pošiljke treba šteti dan oddaje te pošiljke na pošto, torej datum, ki izhaja iz „Popisa oddanih pošiljk tožnika“, torej 30. 10. 2014. Iz navedenega tako tudi izhaja, da je tožnik na Pošto Slovenije oddal zadevno pošiljko pravočasno (30. 10. 2014). Dal je tudi pravilno navodilo glede oblike pošiljke. Zaradi napake poštnega uslužbenca pa ni prišlo do pravilne vročitve te pošiljke upravnemu organu. Iz zakona izhaja, da je pomemben dan oddaje na pošto, ki se šteje kot dan prejema pošiljke s strani upravnega organa, saj v našem pravnem redu velja oddajna teorija. Predlaga zaslišanje zakonitega zastopnika tožnika in uslužbenca Pošte Slovenije, ki je obravnaval predmetno pošiljko.

4. Tolmačenje citiranih zakonskih določb, ki sta ga podala oba upravna organa, je neživljenjsko in formalistično. Upoštevati je potrebno, da stranka v primeru zamude izgubi ne le procesne pravice, marveč tudi njena vloga ni vsebinsko presojana. Res je, da pozna ZUP tudi izjeme, vendar se te tolmačijo restriktivno. Ker se izjema nanaša na čas oddaje na pošto, način oddaje (priporočeno, navadno, po hitri pošti) ne sme ustvarjati razlik v smislu razumevanja pravočasnosti. Tožnik navaja načelo zakonitosti in pravičnosti. Namen zakonodajalca izhaja iz samih določil ZUP in v uveljavljeni oddajni teoriji, kjer je dejansko pomembno dejanje oddaje pošiljke in ne prejema. Tolmačenje kateri način dokazuje datum oddaje  kot edini veljaven, čeprav obstojajo tudi drugi načini s katerimi stranka lahko dokaže pravočasnost oddaje, pa pomeni prehudo strogost. Pri razlagi pravnih norm je potrebno upoštevati tudi načelo varstva pravic stranke postopka, torej varstva šibkejših subjektov v razmerju do nosilcev oblasti.

5. Tožnik sodišču tudi predlaga, da pozove Pošto Slovenije, da vstopi v predmeten postopek (pritegnitev drugega v postopek) predvsem zaradi razjasnitve okoliščin oddaje obravnavane pošiljke na pošto in zaradi morebitnega odškodninskega zahtevka tožnika zoper Pošto Slovenije. Sodišču tudi predlaga, da izpodbijani sklep odpravi ter zadevo vrne v ponovni postopek, tožniku pa prisodi povrnitev stroškov postopka, v primeru zamude z zakonitimi zamudnimi obrestmi.

6. Tožena stranka v odgovoru na tožbo prereka tožbene navedbe in vztraja pri razlogih iz obrazložitev upravnih odločb. Prvostopenjski organ je zavrgel vlogo tožnika kot prepozno, saj je upošteval  dan, ko je tožnikovo vlogo prejel, v skladu s prvim odstavkom 68. člena ZUP. Za primer, ko se vloga pošlje priporočeno po pošti, je sicer v drugem odstavku 68. člena ZUP določeno, da se dan, ko je organ prejel vlogo, šteje dan oddaje na pošto, vendar to ni obravnavani primer. Predmetna vloga ni bila oddana priporočeno po pošti, marveč kot navadna pošiljka, pri čemer iz kuverte datum oddaje na pošto sploh ni bil razviden. Iz pojasnila Pošte Slovenije d.o.o., PE Novo mesto 18/30-3836/2-14, na katerega se sklicuje tožnik, pa zgolj izhaja, da obstaja velika verjetnost, da je pri odpremi oddane pošiljke prišlo do nesporazuma na strani poštnega uslužbenca. Torej ne gre za gotovost. Tudi sicer glede na vsebino „Popisa oddanih pošiljk tožnika“ z dne 30. 10. 2014, ki ga je predložil tožnik, ni mogoče z gotovostjo povezati popis z obravnavano pošiljko. Tudi, če bi dejansko bila storjena napaka, na odločitev ne vpliva, saj gre za napako, ki izvira iz notranjega razmerja med tožnikom, kot naročnikom storitve in Pošto Slovenije, kot izvajalcem storitve. Za datum oddaje vloge se šteje datum vložitve le v primeru, če je bila vloga poslana po pošti kot priporočena pošiljka. Navaja sodbo Upravnega sodišča RS III U 400/2012 z dne 17. 10. 2013. Sodišču predlaga, da tožbo kot neutemeljeno zavrne.

7. V pripravljalni vlogi tožnik ugovarja navedbi pritožbenega organa iz odgovora na tožbo, da „Popis oddanih pošiljk tožnika“ z dne 30. 11. 2014 ni mogoče povezati s predmetno vlogo. Način dela pri oddajanje poštnih pošiljk je tak, da pošiljatelj (v danem primeru tožnik) izpiše naslovnika z naslovni pošto in označi v rubriki poštne knjige način poštne pošiljke (sprejemna številka). Tožnik je 30. 11. 2014 poštne pošiljke pod zaporednimi številkami od 1 do 5 označil z „R“, poštni delavec (Pošta Trebnje) pa vpiše v poštno knjigo v skladu z naročilom pošiljatelja, definiranega v rubriki „sprejemna številka“ identifikacijo pošiljke. Tožnik sodišču predlaga zaslišanje priče A.A., ki pri tožniku opravlja dela, vezana na trošarinske posle.

9. Iz listin upravnega spisa izhaja, da je med strankama sporno ali je prvostopenjski organ pravilno in zakonito z izpodbijanim sklepom kot prepozno zavrgel vlogo tožnika za povračilo plačane trošarine za plinsko olje, ki je bilo v mesecu septembru 2014 porabljeno kot pogonsko gorivo za komercialni prevoz. Na podlagi četrtega odstavka 54.č člena Zakona o trošarinah (v nadaljevanju: ZTro) upravičenec uveljavlja vračilo plačane trošarine na podlagi pisnega zahtevka, ki ga vloži pri carinskem organu skupaj z ustreznimi dokazili. Zahtevek, ki se vloži kot mesečni zahtevek, je potrebno vložiti do zadnjega dne tekočega meseca za pretekli mesec.  Med strankama ni sporno, da je tožnik vložil zahtevek za vračilo trošarine kot mesečni zahtevek in sicer za mesec september 2014. V danem primeru bi moral tožnik glede na določbo četrtega odstavka 54.č člena ZTro vložiti zahtevek za vračilo trošarine za mesec september 2014  do 31. 10. 2014. Tek rokov v upravnem postopku ureja 68. člen ZUP. V prvem odstavku 68. člena ZUP je opredeljeno splošno pravilo, da je vloga vložena pravočasno, če jo je pristojni organ prejel pred iztekom roka (na splošno velja prejemna teorija). Posebej pa je v drugem odstavkom 68. člena ZUP urejeno pošiljanje vlog priporočeno po pošti. V primeru, če je vloga oddana priporočeno po pošti, šteje za dan, ko je organ vlogo prejel, dan oddaje na pošto (oddajna teorija).

10. Med strankama ni sporno dejstvo, da je upravni organ obravnavano vlogo prejel 3. 11. 2014, kar izhaja iz vsebine odtisa žiga o o prejemu upravnega organa. Sporno pa je, ali je bila predmetna vloga za vračilo trošarine na Pošto Trebnje oddana 30. 10. 2014 kot priporočena pošiljka, kot to navaja tožnik in je tako posledično za presojo pravočasnosti vloge tožnika potrebno upoštevati določbo drugega odstavka 68. člena ZUP. Med strankama je sporna dokazna ocena obeh upravnih organov. Za pravilno odločitev v zadevi je tako merodajen odgovor na vprašanje s katerimi dokaznimi sredstvi lahko tožnik izkazuje, da je vlogo oddal pravočasno priporočeno na pošto. Iz „Popisa oddanih pošiljk tožnika“ nesporno izhaja, da je pod zaporedno številko 5 v rubriki „Sprejemna številka“ navedena označba „R“ in da je v rubriki „Naslovnik“ naveden Carinski urad Novo mesto. Označba „R“ je kratica za besedo „recomande“, kar pomeni „priporočeno“. Prav tako tudi iz vsebine dopisa Pošte Slovenije d.o.o., PE Novo mesto 18/30-3836/2-14 z dne 18. 11. 2014, ki ga je tožnik predložil že v upravnem postopku izhaja, da je bila na podlagi tožnikove reklamacije preverjena pravilnost sprejema obravnavane pošiljke na sprejemni pošti 8210 Trebnje in da obstaja velika verjetnost, da je pri sprejemu oddanih pošiljk tožnika 30. 10 2014 prišlo do nesporazuma v zvezi z odpremo oddane pošiljke, naslovljene na Carinski urad, na strani poštnega uslužbenca. Ta je pošiljko, navedeno v „Popisu oddanih pošiljk tožnika“ pod zaporedno številko „5“, naslovljeno na Carinski urad, je poštni uslužbenec pomotoma obravnaval kot navadno pošiljko in je ni opremil s sprejemno številko priporoke, zato je bila prenesena naprej kot navadna pošiljka in ne kot priporočena pošiljka. Za datum oddaje pošiljke v prenos se šteje datum na popisu oddanih pošiljk, ki je 30. 10. 2014. Gre za dva listinska dokaza, ki ju je tožnik predložil že v upravnem postopku, upravna organa pa sta po presoji sodišča napravila napačno dokazno oceno. Za odločanje o vprašanjih procesne narave zadošča, da stranka svoje trditve dokaže s stopnjo verjetnosti. Takšnemu standardu pa je tožnik v predmetni zadevi nedvomno zadostil s predložitvijo kopij „Popisa oddanih pošiljk tožnika“ in dopisa Pošte Slovenije d.o.o., PE Novo mesto 18/30-3836/2-14 z dne 18. 11. 2014. Ker je bila predmetna vloga tožnika po presoji sodišča oddana priporočeno po pošti v skladu z drugim odstavkom 68. člena ZUP, dan na katerega je upravni organ to vlogo prejel, na odločitev glede pravočasnosti vloge ne vpliva. Sodišče je bilo tudi seznanjeno z vsebino sodbe tega sodišča v zadevi III U 400/2012, vendar je bilo v tej zadevi dejansko stanje drugačno.

11. Predmetna tožnikova vloga je bila po mnenju sodišča oddana priporočeno na pošto 30. 10. 2014. Ker gre za mesečni zahtevek tožnika za vračilo trošarine za mesec september 2014, se je rok za vložitev tega zahtevka iztekel 31. 10 2014, tožnik pa je predmetno vlogo vložil s priporočeno pošiljko na pošto 30. 10. 2014. Na podlagi četrtega odstavka 54.č člena ZTro se zahtevek za vračilo trošarine vloži kot mesečni zahtevek do zadnjega dne v mesecu za pretekli mesec. Ker v skladu z določbo drugega odstavka 68. člena ZUP v primeru, če je vloga oddana priporočeno po pošti, šteje za dan, ko je organ vlogo prejel, dan oddaje na pošto, je bila po presoji sodišča tožnikova vloga oddana pravočasno, saj je bila oddana na pošto s priporočeno pošiljko 30. 10. 2014 .

12. Ker po povedanem po mnenju sodišča dejansko stanje v obravnavani zadevi ni bilo pravilno ugotovljeno, je bilo potrebno izpodbijani sklep odpraviti. Izpodbijani sklep je nepravilen in nezakonit, zato ga je sodišče na podlagi druge in tretje točke prvega odstavka 64. člena ZUS-1 odpravilo in zadevo, ob upoštevanju določb četrtega in petega odstavka 64. člena ZUS-1, vrnilo prvostopenjskemu organu v ponoven postopek.

13. Sodišče ni sledilo predlogu tožnika, da naj na glavni obravnavi zasliši predlagane priče in je v zadevi odločilo brez glavne obravnave na podlagi 1. alineje drugega odstavka 59. člena ZUS-1, saj je bilo že na podlagi tožbe in izpodbijanega sklepa ter upravnih spisov očitno, da je potrebno tožbi ugoditi in izpodbijani sklep odpraviti na podlagi prvega odstavka 64. člena ZUS-1. Posledično tudi ni sledilo predlogu tožnika, za pritegnitev Pošte Slovenije v postopek glede razjasnitve okoliščin oddaje predmetne pošiljke tožnika na pošto.

14. Ker se v zadevi izpodbija postopkovni sklep, je sodišče v zadevi odločalo po sodniku posamezniku, na podlagi 2. alineje drugega odstavka 13. člena ZUS-1.

15. Ker je sodišče tožbi ugodilo, je tožnik v skladu s tretjim odstavkom 25. člena ZUS-1 upravičen do povračila stroškov postopka v pavšalnem znesku v skladu s Pravilnikom o povrnitvi stroškov tožniku v upravnem sporu (v nadaljevanju Pravilnik). Ker je bila zadeva rešena na seji, tožnika pa je v postopku zastopal pooblaščenec, ki je odvetnik, se mu priznajo stroški v višini 285,00 EUR (drugi odstavek 3. člena Pravilnika), ki se povišajo za 22% DDV (davčna stopnja DDV veljavna v trenutku vložitve predmetne tožbe), torej za 62,70 EUR, skupaj 347,70 EUR. Zakonske zamudne obresti od stroškov sodnega postopka tečejo od poteka roka za njihovo prostovoljno plačilo (prvi odstavek 299. člena Obligacijskega zakonika).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.