UPRS sodba I U 1027/2016
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2016-08-03

mag. Damjan Gantar (preds.), dr. Boštjan Zalar (poroč.), Andrej Kmecl

brezplačna pravna pomoč - pogoji za dodelitev brezplačne pravne pomoči - dodelitev brezplačne pravne pomoči v upravnem sporu - veriženje prošenj

Med strankama ni sporno, da v predmetni zadevi tožnik izpodbija odločbo, ki jo je pristojni upravni organ izdal v postopku odločanja o dodelitvi BPP - za vložitev tožbe v upravnem sporu. Glede na tako dejansko stanje sodišče zaključuje, da je upravni organ, ko je ugotovil, da gre za veriženje prošenj, postopal pravilno, ko je uporabil določbo 5. alineje 8. člena ZBPP v zvezi s 37. členom ZBPP in prošnjo zavrgel kot nedovoljeno. Pravica do brezplačne pravne pomoči namreč ni absolutna pravica, saj se odobri le na način, pod pogoji in v skladu z merili, ki jih določa ZBPP. Pri tem ZBPP v 8. členu izrecno našteva, kdaj se BPP ne dodeli.

1. Z izpodbijanim sklepom organa za brezplačno pravno pomoč opr. št. Bpp 100/2016 z dne 31. 5. 2016 je predsednica Upravnega sodišča Republike Slovenije (v nadaljevanju: tožena stranka) zavrgla prošnjo tožnika za dodelitev izredne brezplačne pravne pomoči (BPP) v obliki in obsegu pravnega svetovanja in zastopanja v postopku pred sodiščem na prvi stopnji v zvezi s tožbo v upravnem sporu zoper sklep Upravnega sodišča RS v Ljubljani št. Bpp 69/2016-2 z dne 6. 4. 2016 ter kot oprostitev plačila stroškov sodnega postopka.

2. Iz obrazložitve izpodbijane odločbe je razvidno, da je tožena stranka odločbo izdala na podlagi določbe 5. alineje 8. člena Zakona o brezplačni pravni pomoči (ZBPP), ki določa da se v upravnih sporih zaradi dodelitve brezplačne pravne pomoči, brezplačna pravna pomoč po tem zakonu ne dodeli. Tožnik je namreč v predmetnem postopku želel, da se mu dodeli brezplačna pravna pomoč za vložitev tožbe zoper sklep Upravnega sodišča RS v Ljubljani opr. št. Bpp 69/2016-2 z dne 6. 4. 2016, s katerim je bila zavržena njegova prošnja za dodelitev izredne brezplačne pravne pomoči za upravni spor zoper sklep Upravnega sodišča RS v Ljubljani št. Bpp 35/2016-2 z dne 25. 2. 2016, torej gre za t.i. veriženje prošenj.

3. Tožnik se z odločitvijo ne strinja in v pravočasni tožbi navaja, da protestira zoper odločbo in ravnanje Upravnega sodišča RS. Prosi, da se mu dodeli BPP, da se upravni spor pravilno pravno popravi. Sodišču očita kršitev Ustave Republike Slovenije in Evropske konvencije za človekove pravice (v nadaljevanju: EKČP). Meni, da je upravni spor utemeljen in je zadevo potrebno vrniti organu, da se mu dodeli odvetnika, ki si ga zasluži po Ustavi RS in po EKČP. Smiselno predlaga, da sodišče odpravi izpodbijani sklep in zadevo vrne organu v ponoven postopek. Obenem vlaga prošnjo za brezplačno pravno pomoč v tem upravnem sporu.

4. Tožena stranka je sodišču predložila upravne spise, posebnega odgovora na tožbo pa ni podala.

6. Tožena stranka je v konkretnem primeru izpodbijani sklep izdala na podlagi določbe 5. alineje 8. člena ZBPP, ki določa, da se brezplačna pravna pomoč po tem zakonu ne dodeli v upravnih sporih zaradi dodelitve brezplačne pravne pomoči. Med strankama ni sporno, navedeno pa izhaja tudi iz podatkov upravnega spisa, da v predmetni zadevi tožnik izpodbija odločbo, ki jo je pristojni upravni organ izdal v postopku odločanja o dodelitvi BPP - za vložitev tožbe v upravnem sporu zoper predhodno izdani sklep Upravnega sodišča RS v Ljubljani opr. št. Bpp 69/2016-2 z dne 6. 4. 2016 o zavrženju tožnikove prošnje za dodelitev BPP za vložitev tožbe zoper sklep Upravnega sodišča RS opr. št. Bpp 35/2016 z dne 25. 2. 2016. Glede na tako dejansko stanje sodišče zaključuje, da je upravni organ, ko je ugotovil, da gre za veriženje prošenj, postopal pravilno, ko je uporabil določbo 5. alineje 8.člena ZBPP v zvezi s 37. členom ZBPP in prošnjo zavrgel kot nedovoljeno. Pravica do brezplačne pravne pomoči namreč ni absolutna pravica, saj se odobri le na način, pod pogoji in v skladu z merili, ki jih določa ZBPP (prvi odstavek 2.člena ZBPP). Pri tem ZBPP v 8. členu izrecno našteva, kdaj se BPP ne dodeli.

7. Sodišče kot pavšalne in neutemeljene zavrača tudi tožbene ugovore, da naj bi organ za BPP kršil Ustavo RS in EKČP. Po presoji sodišča je bilo v postopku pravilno uporabljeno materialno pravo, sodišče pa tudi ni ugotovilo, da bi bila v postopku kršena pravila postopka.

8. Ker je izpodbijani sklep pravilen in zakonit, sodišče pa v postopku pred njegovo izdajo tudi ni našlo kršitev, na katere je dolžno paziti po uradni dolžnosti, in tudi ne očitanih kršitev določb Ustave RS in EKČP, je na podlagi prvega odstavka 63. člena ZUS-1 tožbo kot neutemeljeno zavrnilo.

9. Sodišče še pojasnjuje, da se na podlagi četrtega odstavka 10. člena Zakona o sodnih taksah (ZST-1) v postopku za odločanje o dodelitvi brezplačne pravne pomoči taksa ne plača, zato sodišče v tovrstnih postopkih posebej ne odloča o predlogih za oprostitev plačila sodnih taks. Prošnja za brezplačno pravno pomoč v tem upravnem sporu pa je stvar posebnega postopka.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.