UPRS sodba II U 319/2015
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2015-09-09

Jasna Šegan (preds.), Sonja Kočevar (poroč.), Vlasta Švagelj Gabrovec

brezplačna pravna pomoč - vračilo prejete brezplačne pravne pomoči - nasprotni stranki dodeljena brezplačna pravna pomoč

Obveznost tožnikov za povračilo stroškov izhaja iz pravnomočne sodbe, upoštevaje določbo 46. člena ZBPP, po kateri terjatev stranke, upravičenke do brezplačne pravne pomoči, iz naslova prisojenih stroškov postopka preide na Republiko Slovenijo do višine stroškov, izplačanih iz naslova brezplačne pravne pomoči.

Z izpodbijanim sklepom je tožena stranka odločila, da sta tožnika solidarno dolžna na račun stroškov, izplačanih iz naslova brezplačne pravne pomoči, povrniti Republiki Sloveniji 287,97 EUR. Navedeni znesek sta dolžna vrniti v 12 obrokih v višini 24,00 EUR mesečno. Tožena stranka se pri tem sklicuje na analogno uporabo četrtega odstavka 43. člena Zakona o brezplačni pravni pomoči (ZBPP), ki omogoča, da lahko pristojni organ za brezplačno pravno pomoč in upravičenec skleneta pisni dogovor o načinu vračila prejete brezplačne pravne pomoči. Tožnika sta namreč na podlagi pravnomočne sodbe Okrožnega sodišča v Murski Soboti, opr. št. IV P 81/2014 z dne 23. 5. 2014 dolžna povrniti pravdne stroške v višini 618,65 EUR. Ker je bila nasprotnim strankam v pravdnem postopku odobrena brezplačna pravna pomoč, je zato terjatev le-teh iz naslova prisojenih stroškov postopka na podlagi 46. člena ZBPP prešla na Republiko Slovenijo. Glede na to sta tožnika dolžna povrniti znesek 267,68 EUR, ki je bil izplačan za izvajanje brezplačne pravne pomoči. Ker je A.A. prejemnica denarne socialne pomoči, B.B. pa je trenutno na prestajanju zaporne kazni, je tožena stranka ugodila tožnikoma za obročno plačilo dolga, in sicer v 12 mesečnih obrokih.

Tožnika v tožbi navajata, da nimata nobenega premoženja ter da dolga ne moreta plačati. Tožena stranka je napačno ugotovila, da naj ne bi šlo za zadevo, ki bi bila zanju življenjskega pomena. Denarja za sodišče nimata, saj tožnica dobiva socialno pomoč. Ne razumeta, da sodišče ne ugodi njuni prošnji in odobri brezplačno pravno pomoč. Predlagata, da sodišče izpodbijano odločbo spremeni tako, da prošnji ugodi in se zavrne odločba o brezplačni pravni pomoči. Prosita tudi za oprostitev plačila sodnih taks.

Tožena stranka je sodišču dostavila upravni spis, posebnega odgovora na tožbo pa ni podala.

Tožnika sta v tožbi izrecno navedla, da izpodbijata odločbo organa za brezplačno pravno pomoč št. BPP 58/2014-30 z dne 21. 7. 2015. Akt z navedeno številko in datumom pa je sklep Organa za brezplačno pravno pomoč Okrožnega sodišča v Murski Soboti, s katerim je ta naložil tožnikoma plačilo zneska 287,97 EUR, izplačanega iz naslova nudene brezplačne pravne pomoči in sicer v 12 mesečnih obrokih.

Iz spisov zadeve izhaja, da se brezplačna pravna pomoč nanaša na pravdni postopek  IV P 81/2014, v katerem sta bila tožnika toženi stranki, ter v katerem  sta na podlagi pravnomočne sodbe dolžna povrniti pravdne stroške. Ker je bil del teh stroškov izplačan iz naslova brezplačne pravne pomoči, je na podlagi določbe 46. člena ZBPP Republika Slovenija upravičena terjati povračilo teh stroškov.

Iz tožbenih navedb izhaja, da se tožnika ne strinjata z zavrnitvijo brezplačne pravne pomoči, kar pa ni predmet tega postopka. Obveznost tožnikov za povračilo stroškov izhaja iz pravnomočne sodbe Okrožnega sodišča v Murski Soboti, upoštevaje določbo 46. člena ZBPP, po kateri terjatev stranke, upravičenke do brezplačne pravne pomoči, iz naslova prisojenih stroškov postopka preide na Republiko Slovenijo do višine stroškov, izplačanih iz naslova brezplačne pravne pomoči. V obravnavani zadevi pa ni sporno, da je bila tožnicama C.C. in D.D. odobrena brezplačna pravna pomoč, v okviru katere so bili njuni pooblaščenki izplačani stroški in nagrada v znesku 267,68 EUR. Tožnika sta tako dolžna povrniti navedeni znesek, saj zakon ne predvideva, da bi bil mogoč odpis navedene obveznosti. Prav tako je po presoji sodišča tožena strank ustrezno upoštevala socialno ekonomski položaj obeh tožnikov in jima omogočila, da navedeni dolg poravnata v 12 mesečnih obrokih.

Glede na navedeno je tudi po presoji sodišča izpodbijani sklep pravilen in zakonit, zato je sodišče tožbo kot neutemeljeno zavrnilo na podlagi prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu (ZUS-1).

Sodišče ni odločilo o predlogu tožnikov za oprostitev plačila sodnih taks, saj se v postopkih v zvezi z brezplačno pravno pomočjo sodna taksa ne plača (četrti odstavek 10. člena Zakona o sodnih taksah).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.