UPRS sodba I U 258/2015
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2015-03-17

mag. Slavica Ivanović Koca (preds.), Bojana Prezelj Trampuž (poroč.), Adriana Hribar Milič

brezplačna pravna pomoč - pogoji za dodelitev brezplačne pravne pomoči - verjetni izgled za uspeh

V obravnavanem primeru pogoj, da so podani verjetni izgledi za uspeh, ni izkazan. Ne glede na finančne okoliščine, morata biti oba pogoja (objektivni in finančni kriterij) kumulativno izpolnjena.

Z izpodbijano odločbo je Upravno sodišče RS – po predsednici tega sodišča, odločilo, da se zavrne tožnikova prošnja za dodelitev izredne brezplačne pravne pomoči (v nadaljevanju BPP) v obliki in obsegu pravnega svetovanja in zastopanja v postopku pred sodiščem na prvi stopnji v zvezi s tožbo v upravnem sporu zoper odločbo Upravnega sodišča RS v Ljubljani Bpp 257/014-6 z dne 30. 9. 2014 ter kot oprostitev plačila stroškov sodnega postopka. Iz obrazložitve izhaja, da je tožnik 5. 11. 2014 pri Upravnem sodišču RS v Ljubljani vložil tožbo zoper odločbo tega sodišča Bpp 257/2014-6 z dne 30. 9. 2014 ter hkrati podal tudi prošnjo za dodelitev BPP.

V obrazložitvi odločitve o zavrnitvi tožnikove prošnje se tožena stranka sklicuje na Zakon o brezplačni pravni pomoči (v nadaljevanju ZBPP). Po izrecni določbi drugega odstavka 12. člena ZBPP se finančni položaj prosilca v postopku dodelitve BPP ne ugotavlja, če prosilec na podlagi odločbe pristojnega organa prejema denarno socialno pomoč po določbah zakona, ki ureja socialno varstvene dajatve (izredna BPP). Ker je tožnik od 1. 10. 2014 do 31. 3. 2015  upravičen do denarne socialne pomoči, je bila njegova prošnja za BPP v tem postopku obravnavana kot prošnja za izredno BPP in se njegov finančni položaj ni ugotavljal. V skladu s prvim odstavkom 24. člena ZBPP pa se kot pogoji upoštevajo tudi okoliščine in dejstva o zadevi, v zvezi s katero vlaga prosilec prošnjo za odobritev BPP, ki jih zakon primeroma našteva in med katerimi se presoja tudi, ali je zadeva očitno nerazumna oziroma ali ima zadeva verjeten izgled za uspeh ter jo je razumno sprožati.

Tožnik prosi v obravnavanem primeru za dodelitev BPP v zvezi z vloženo tožbo zoper odločbo Upravnega sodišča RS v Ljubljani Bpp 257/2014-6 z dne 30. 9. 2014, s katero je bila zavrnjena njegova prošnja za dodelitev BPP  v zvezi s tožbo zoper odločbo Upravnega sodišča RS v Ljubljani Bpp 168/2014 z dne 14. 2. 2014. Iz odločbe Bpp 257/2014-6 z dne 30. 9. 2014 izhaja, da je tožnik v predmetni zadevi sam vložil tožbo 19. 3. 2014. Zadevni upravni spor se je pri tem sodišču vodil pod I U 484/2014. S sodbo I U 484/2014-5 z dne 24. 4. 2014 je bilo tožnikovi prošnji ugodeno, sklep Okrožnega sodišča v Ljubljani Bpp 168/2014 z dne 14. 2. 2014 je bil odpravljen in zadeva vrnjena istemu organu v ponovni postopek. Organ za BPP Upravnega sodišča v Ljubljani je od organa za BPP Okrožnega sodišča v Ljubljani pridobil podatke, da se je navedena zadeva ponovno vodila pod novo opr. št. Bpp 1303/2014 in je bila 5. 6. 2014 tožniku izdana odločba, s katero je bilo njegovi prošnji za dodelitev BPP ugodeno.

Organ za BPP Upravnega sodišča RS je v odločbi Bpp 257/2014-6 z dne 30. 9. 2014 ocenil, da bi bilo odločanje za dodelitev BPP v zvezi s sklepom Okrožnega sodišča v Ljubljani, Bpp 168/2014 z dne 14. 2. 2014 brezpredmetno. Tožnik je v obravnavani zadevi sam vložil tožbo. Njegovi tožbi je bilo ugodeno, zadeva je bila vrnjena organu za BPP Okrožnega sodišča v Ljubljani, ki je njegovi prošnji za BPP ugodil. S tem pa je odpadla podlaga za presojanje upravičenosti do BPP v tej zadevi, saj je v upravnem sporu I U 484/2014 uspel. Pristojni organ za BPP ocenjuje, da je zadeva očitno nerazumna in ni (več) pomembna za prosilčev osebni in socialno ekonomski položaj. Zato je prošnjo na podlagi 24. člena ZBPP kot neutemeljeno zavrnil.

Tožnik v tožbi navaja, da se ne strinja z izpodbijano odločbo. Prosi tudi, da se mu dodeli BPP, ker je neuka stranka. S pravno pomočjo bo navedel dejstva, ki utemeljujejo verjetnost uspeha s pritožbo. Navaja tudi, da dokler mu ne bo nudena ustrezna pravna pomoč, nobena odločba, sklep ali sodba v imenu ljudstva ni pravilna in ne temelji na zakoniti pravni podlagi, krši pa tudi Ustavo RS (URS) in Evropsko konvencijo za človekove pravice ter svoboščine (EKČP). Upravni spor je utemeljen, zadevo je treba vrniti sodišču, da mu dodeli odvetnika, kakor si ga zasluži in mu pripada po URS ter EKČP. Tožnik je prejemnik socialne podpore in sodišče prosi za oprostitev sodnih stroškov in sodnih taks.

Tožena stranka je poslala upravne spise, odgovora na tožbo pa ni podala.

Po presoji sodišča je izpodbijana odločba pravilna in zakonita. Sodišče se z razlogi izpodbijane odločbe strinja in jih na podlagi drugega odstavka 71. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) v izogib ponavljanju posebej ne navaja, glede tožbenih navedb pa dodaja:

Tožena stranka je v predmetnem postopku odločila na podlagi 24. člena ZBPP, ki jo je tudi pravilno uporabila. Po navedeni določbi je pri presoji glede dodelitve BPP kot pogoj potrebno upoštevati okoliščine in dejstva o zadevi, v zvezi s katero prosilec vlaga prošnjo za odobritev BPP. Predvsem je treba upoštevati, da zadeva ni očitno nerazumna oziroma da ima prosilec v zadevi verjetne izglede za uspeh, poleg pogoja, da je zadeva pomembna za prosilčev osebni in socialno-ekonomski položaj. V obravnavanem primeru tudi po mnenju sodišča  pogoj, da so podani verjetni izgledi za uspeh, ni izkazan,  sodišče pa se strinja z navedbami iz obrazložitve izpodbijane odločbe. Ne glede na finančne okoliščine, morata biti predhodno navedena oba pogoja kumulativno izpolnjena. Ker tudi po mnenju sodišča ni izpolnjen pogoj iz prvega in tretjega odstavka 24. člena ZBBP je tako izpodbijana odločba pravilna in zakonita. Sodišče kot pavšalne in neutemeljene zavrača tožbene ugovore, da naj bi tožena stranka kršila URS in EKČP. Po presoji sodišča je tožena stranka pravilno uporabila materialno pravo, sodišče pa ni ugotovilo, da bi bila v postopku kršena pravila postopka.

Tožnik v tožbi tudi predlaga, naj mu sodišče v zvezi z njo dodeli BPP. Navedena tožnikova prošnja je predmet obravnave pred pristojnim organom za BPP.

Neutemeljen je tudi tožnikov predlog, naj sodišče odloči o taksni oprostitvi v zadevi. Na podlagi četrtega odstavka 10. člena Zakon o sodnih taksah (ZST-1) se taksa ne plačuje v postopkih odločanja o dodelitvi BPP.

Ker je izpodbijana odločba po presoji sodišča pravilna in zakonita, sodišče pa v postopku pred njeno izdajo tudi ni našlo nepravilnosti, na katere je dolžno paziti po uradni dolžnosti, je na podlagi prvega odstavka 63. člena ZUS-1 tožbo kot neutemeljeno zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.