UPRS sodba I U 860/2015
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2015-07-07

mag. Miriam Temlin Krivic (preds.), mag. Mira Dobravec Jalen (poroč.), Petra Hočevar

brezplačna pravna pomoč - pogoji za dodelitev brezplačne pravne pomoči - verjetni izgled za uspeh - obnova postopka

Organ za BPP je pravilno zaključil, da bi bil predlog za obnovo postopka, ki bi ga tožnik vložil iz razloga po 4. točki 394. člena ZPP, prepozen, zato tožnik nima verjetnega izgleda za uspeh.

Organ za brezplačno pravno pomoč (v nadaljevanju BPP) je z izpodbijano odločbo zavrnil tožnikovo prošnjo za dodelitev BPP z dne 3. 4. 2015. Iz obrazložitve odločbe izhaja, da je tožnik vložil prošnjo za dodelitev BPP smiselno za vložitev predloga za obnovo postopka v socialnem sporu, ki se je na Delovnem in socialnem sodišču v Ljubljani obravnaval pod opr. št. V Ps 2362/2011. V prošnji je tožnik navedel, da želi uveljavljati obnovitveni razlog iz 4. točke prvega odstavka 394. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP), in sicer ker je bil tožnik v osebnem stečaju, zaradi česar bi moralo sodišče postopek prekiniti in stečajnega upravitelja pozvati na prevzem postopka, česar pa ni storilo. Tožnik je bil pravdno nesposoben, v postopku pa ga ni zastopal zakoniti zastopnik – to je stečajni upravitelj. Za navedeni razlog za obnovo postopka je prosilec izvedel 3. 4. 2015, ko je vpogledal v spis V Ps 2362/2011. Ko je tudi organ za BPP vpogledal v spis V Ps 2362/2011 ter priloge A in D spisa je presodil, da je prošnja za BPP neutemeljena. Rok za obnovo postopka iz razloga po 4. točki prvega odstavka 394. člena ZPP je 30 dni od dneva, ko je bila odločba vročena stranki oziroma njenemu zakonitemu zastopniku oziroma pooblaščencu. Iz spisa V Ps 2362/2011 pa izhaja, da je tožnik po pooblaščencu 26. 9. 2011 vložil tožbo zoper Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje Slovenije zaradi priznanja drugih pravic iz invalidskega zavarovanja. Tožnik je bil v tem času že v osebnem stečaju, saj s spletne strani AJPES izhaja, da je bil nad njim s sklepom Okrožnega sodišča v Ljubljani St 1044/2011 z dne 30. 5. 2011 začet osebni stečaj. S tem dejstvom tožnik sodišča ni seznanil. Sodišče je s sodbo z dne 11. 6. 2012, ki jo je tožnikov pooblaščenec prejel 18. 6. 2012, tožbeni zahtevek zavrnilo. Sodba je postala pravnomočna 6. 9. 2012, ko je Višje delovno in socialno sodišče s sodbo Psp 305/2012 zavrnilo tožnikovo pritožbo in potrdilo sodbo prvostopenjskega sodišča. Navedeno sodbo je tožnikov pooblaščenec prejel 17. 9. 2012. Z dnem vročitve drugostopenjske sodbe tožnikovemu pooblaščencu pa je v skladu s prej navedeno določbo ZPP tudi začel teči 30-dnevni rok za vložitev predloga za obnovo postopka iz razloga, ker prosilca v postopku pred sodiščem ni zastopal zakoniti zastopnik – stečajni upravitelj. Tožnik bi torej iz razloga po 4. točki prvega odstavka 394. člena ZPP – ker ga v postopku pred sodiščem ni zastopal zakoniti zastopnik – predlog za obnovo postopka moral vložiti najkasneje 17. 10. 2012. Glede na to je organ za BPP ocenil, da je tožnikova prošnja za BPP neutemeljena, ker tožnik nima verjetnega izgleda za uspeh. Zato je tožnikovo prošnjo za BPP zavrnil.

Tožnik v tožbi navaja, da je v zadevi V Ps 2362/2011 podal pooblastilo za zastopanje odvetniku A.A. 22. 2. 2011. Dne 30. 5. 2011 pa se je nad tožnikom začel postopek osebnega stečaja, torej po že danem pooblastilu. Pooblastilo tako ni bilo veljavno, pooblastilo s strani stečajnega upravitelja pa ni bilo pridobljeno. Tako da je tožnika zastopal pooblaščenec, ki ni imel pooblastila stečajnega upravitelja tožnika. Navedene nepravilnosti je tožnik ugotovil sam šele 3. 4. 2015, ko je opravil vpogledal v spis V Ps 2362/2011. Zakonski 30-dnevni rok za obnovo postopka je tako pričel teči z dnem ugotovitve nepravilnosti, in ne z dnem, ko je bila odločba vročena stranki oziroma njenemu zakonitemu zastopniku ali pooblaščencu. Nerazumljive in nelogične so ugotovitve organa za BPP, da je tožnikova prošnja za BPP neutemeljena, ker nima verjetnega izgleda za uspeh, ker naj bi sodišče predlog za obnovo postopka po vsej verjetnosti kot prepoznega zavrglo. Tožnik poudarja, da je njegov pooblaščenec A.A. imel v omenjenem socialnem sporu dovoljenje za zastopanje tožnika zgolj do 30. 5. 2015, od takrat dalje pa bi moral pridobiti pooblastilo s strani stečajnega upravitelja; kasneje, po 30. 5. 2015 pa pravdna dejanja tudi niso bila odobrena. Sodišče bi moralo na to paziti samo v skladu z 205. členom ZPP. Tožnik se ob tem sklicuje tudi na drugačno sodno prakso tega organa za BPP, ki je v zadevi Bpp 899/2015 v primerljivi zadevi odločil drugače. Tožnik sodišču predlaga, naj izpodbijano odločbo odpravi ter o zadevi odloči samo oziroma podrejeno, naj zadevo vrne organu za BPP v ponovni postopek.

Toženka v odgovoru na tožbo prereka tožbene navedbe ter v celoti vztraja pri izpodbijani odločbi in razlogih zanjo. Ob tem še dodaja, da je tožnik mogel za navedeni socialni spor dati odvetniku A.A. pooblastilo šele po prejemu odločbe Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje Slovenije z dne 22. 8. 2011 ter za navedeni spor odvetnika ni mogel pooblastiti že 22. 2. 2011. Tožniku je bila za navedeni socialni spor dodeljena BPP z odločbo organa za BPP z dne 26. 8. 2011, ki jo je vložil 24. 8. 2011. Tožnik je bil ves čas, kar je tekel sodni spor, v osebnem stečaju, o čemer sodišča ni seznanil. Toženka še dodaja, da je tožnik v navedenem socialnem sporu dne 24. 4. 2015 vložil predlog za obnovo postopka, ki pa ga je sodišče s sklepom z dne 26. 6. 2015 zavrglo; zadeva je v postopku pritožbe.

Tožnik je naknadno sodišču poslal dopolnitev tožbe. Sklicuje se na določbe 4. točke 394. člena ZPP in 3. točke prvega odstavka 396. člena tega zakona ter predlaga, da ga sodišče povabi, da bo lahko ustno razložil, kako je treba razumeti navedene zakonske določbe.

V obravnavani zadevi je sporna odločitev organa za BPP, da se tožniku ne dodeli BPP za predlog za obnovo postopka v socialnem sporu, vodenem pred Delovnim in socialnim sodiščem v Ljubljani pod opr. št. V Ps 2362/2011, iz razloga, ker tožnik nima verjetnih izgledov za uspeh (24. člen ZBPP).

Iz izpodbijane odločbe izhaja, da je organ za BPP na podlagi navedb v tožnikovi prošnji za BPP, da je podan obnovitveni razlog po 4. točki prvega odstavka 394. člena ZPP, ker v socialnem sporu tožnika ni zastopal stečajni upravitelj ter na podlagi ugotovitev, da je bil s sklepom Okrožnega sodišča v Ljubljani St 1044/2011 z dne 30. 5. 2011 nad tožnikom začet postopek osebnega stečaja in da je bil navedeni socialni spor začet s tožbo, ki jo je tožnik vložil po pooblaščencu 26. 9. 2011, in pravnomočno končan s sodbo Višjega delovnega in socialnega sodišča opr. št. Psp 305/2012 z dne 11. 6. 2012, ki jo je tožnikov  pooblaščenec prejel 18. 6. 2012, zaključil, da se je rok za vložitev predloga za obnovo postopka iztekel že 17. 10. 2012 ter zato tožnik nima verjetnih izgledov za uspeh s kasneje vloženim predlogom.

Sodišče se s presojo organa za BPP strinja. Po prvem odstavku 396. člena ZPP, točka 3, se v primeru iz 4. točke 394. člena tega zakona, če pravdno nesposobne stranke ni zastopal zakoniti zastopnik, predlog za obnovo postopka vloži v 30 dneh  od dneva, ko je bila odločba vročena stranki oziroma njenemu zakonitemu zastopniku oziroma pooblaščencu. Tožnik pa je v prošnji za BPP navajal, da je obnovitveni razlog podan zaradi kršitve, ker tožnika v navedenem socialnem sporu ni zastopal stečajni upravitelj, kot bi ga po 386. členu Zakona o o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (v nadaljevanju ZFPPIPP) moral. V tožbi pa tudi ne prereka  ugotovitev organa za BPP o tem, da je bil stečajni postopek zoper njega začet s sklepom St 1044/2011 z dne 30. 5. 2011, ter da je bil socialni spor končan s sodbo  Psp 305/2012 z dne 11. 6. 2012, ki jo je tožnikov pooblaščenec A.A. prejel 18. 6. 2012 (sicer pa so dejstva v zvezi z osebnim stečajem zoper tožnika razvidna s spletne strani AJPES, v zvezi s socialnim sporom pa iz spisa Bpp 425/2011 v zadevi dodelitve tožniku BPP za navedeni socialni spor, ki ga je organ za BPP poslal temu sodišču, in se je sodišče o resničnosti teh dejstev lahko prepričalo). Glede na to je tudi po presoji sodišča organ za BPP pravilno zaključil, da bi bil predlog za obnovo postopka, ki bi ga tožnik vložil iz razloga po 4. točki 394. člena ZPP, prepozen.

Protispisne so tožbene trditve o tem, da je tožnik v zadevi socialnega spora V Ps 2362/2011 dal pooblastilo za zastopanje odvetniku A.A. že 22. 2. 2011 in torej preden se je 30. 5. 2011 začel postopek osebnega stečaja zoper tožnika, ter da je tako od 30. 5. 2011 dalje tožnika zastopal pooblaščenec brez potrebnega pooblastila stečajnega upravitelja, na kar pa sodišče, čeprav bi moralo paziti po uradni dolžnosti, ni pazilo. Iz spisa v zadevi Bpp 425/2011 namreč izhaja, da je bila tožniku BPP za navedeni socialni spor dodeljena na podlagi njegove vloge, vložene dne 24. 8. 2011, z odločbo z dne 26. 8. 2011 ter da je bila tožba vložena 26. 9. 2011; kar pomeni, da je bil socialni spor pričet po tem, ko je bil (30. 5. 2011) zoper tožnika začet postopek osebnega stečaja. Pa tudi če bi bil postopek socialnega spora začet pred 30. 5. 2011, bi glede na 245. člen ZFPPIPP z začetkom stečajnega postopka prenehalo pooblastilo tožnikovega pooblaščenca za zastopanje tožnika, saj tedaj stečajni upravitelj po samem zakonu pridobi pooblastila za zastopanje stečajnega dolžnika. Kar pomeni, da v nobenem primeru ne bi bilo mogoče slediti tožnikovemu nadaljnjemu razlogovanju, da ga je od 30. 5. 2011 zastopal pooblaščenec brez potrebnega pooblastila stečajnega upravitelja in kar naj bi bila ravno situacija, za katero je v 3. točki prvega odstavka 396. člena ZPP drugače določen rok za predlog za obnovo postopka, in sicer da 30-dnevni rok za vložitev predloga za obnovo postopka teče od dneva, ko je stranka izvedela za navedeni razlog (to pa naj bi bilo v tožnikovem primeru 3. 4. 2015, ko je že tudi vložil prošnjo za BPP za predlog za obnovo postopka).

Tožnik tudi ne more biti uspešen s sklicevanjem na drugačno odločitev organa za BPP v zadevi Bpp 899/2015. Iz vsebine odločbe Bpp 899/2015 z dne 21. 4. 2015 ni mogoče ugotoviti, da gre za primerljiv primer. Pa tudi če bi odločitev temeljila na stališču, ki je drugačno od stališča v izpodbijani odločbi, iz tega razloga tožnik drugačne presoje sodišča ne bi uspel doseči, saj je vsak organ pri svojem odločanju samostojen (12. člen Zakona o splošnem upravnem postopku).

Sicer pa sodišče še dodaja, vendar na tem sodbe ne temelji, ker te okoliščine pri svoji odločitvi tudi ni izpostavljal organ za BPP, da se po 386. členu ZFPPIPP z začetkom postopka osebnega stečaja poslovna sposobnost stečajnega dolžnika omeji le tako, da: (1) ne more sklepati pogodb in opravljati drugih pravnih poslov ali dejanj, katerih predmet je razpolaganje z njegovim premoženjem, ki spada v stečajno maso, (2) brez soglasja sodišča ne more: - najeti kredita ali posojila ali dati poroštva, - odpreti novega transakcijskega ali drugega denarnega računa, - se odpovedati dediščini ali drugim premoženjskim pravicam. Kar pomeni, da naj bi bil stečajni dolžnik, zoper katerega se je začel postopek osebnega stečaja, brez poslovne sposobnosti le za tam navedene primere opravljanja pravnih poslov in dejanj, izven teh primerov pa naj bi ostal poslovno in pravdno sposoben za lastno zastopanje (tako tudi sklep Višjega sodišča v Mariboru I Ip 776/2013 z dne 12. 12. 2013).

Ker je po navedenem sodišče presodilo, da je bil postopek za izdajo izpodbijane odločbe pravilen ter da je odločba pravilna in na zakonu utemeljena, je tožbo na podlagi prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) kot neutemeljeno zavrnilo. Sodišče je tožbo in njeno dopolnitev razumelo ter ni bilo potrebe, da bi bil tožnik vabljen, da bi obrazlagal svoja pravna naziranja.

ZBPP člen 24. ZPP člen 394, 394/1, 394/1-4.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.