UPRS sodba III U 24/2015
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2015-02-19

Jasna Šegan (preds.), Andrej Orel (poroč.), Lara Bartenjev

BREZPLAČNA PRAVNA POMOČ - UPRAVNI POSTOPEK

brezplačna pravna pomoč - vračilo prejete brezplačne pravne pomoči - načelo zaslišanja stranke

Glede na to, da je tožena stranka izpodbijano odločbo izdala na podlagi dejanskega stanja, ugotovljenega v postopku za povrnitev izplačane BPP, niso izpolnjeni pogoji za odločanje v skrajšanem ugotovitvenem postopku.

Tožbi se ugodi, sklep Okrožnega sodišča v Kopru, opr. št. Bpp 835/2006 z dne 7. 1. 2015 se odpravi in se zadeva vrne toženi stranki v ponoven postopek.

Z izpodbijanim sklepom je Okrožno sodišče v Kopru (v nadaljevanju tožena stranka) na podlagi 48. člena Zakona o brezplačni pravni pomoči (v nadaljevanju ZBPP) sklenilo, da je tožeča stranka dolžna v roku 15 dni od prejema izpodbijanega sklepa na TRR Okrožnega sodišča v Kopru plačati znesek v višini 140,46 EUR, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi od poteka 15-dnevnega roka dalje do plačila.

V obrazložitvi izpodbijanega sklepa navaja, da je bila tožeči stranki, z odločbo opr. št. Bpp 835/2006 z dne 9. 2. 2007 odobrena redna brezplačna pravna pomoč v obliki sestave tožbe in drugih potrebnih vlog, zastopanja in kot oprostitev plačila potrebnih stroškov postopka v pravdnem postopku, ki ga je tožeča stranka sprožila zoper A. d.d. zaradi vračila zarubljenih sredstev. Iz naslova odobrene brezplačne pravne pomoči so bili s sklepom z dne 15. 5. 2007 poravnani stroški odvetnice v višini 140,46 EUR.

Ker je tožeča stranka sklenila izvensodno poravnavo in pridobila premoženje v višini 428,06 EUR je postala glavna zavezanka nasproti državi za obveznost vračila stroškov, zato je dolžna v skladu z 48. členom ZBPP povrniti razliko med stroški, ki so bili dejansko plačani iz naslova brezplačne pravne pomoči in zneskom, ki ga je povrnila nasprotna stranka iz naslova stroškov postopka, oziroma tistim zneskom, ki ga je Republika Slovenija izterjala od nasprotne stranke v skladu s 46. členom ZBPP to je 140,46 EUR.

Tožeča stranka se z odločitvijo ne strinja. V tožbi navaja, da je dejansko stanje, ki je podlaga za izdajo izpodbijanega sklepa, zmotno in nepopolno ugotovljeno. Ugovarja, da bi na podlagi izvensodne poravnave pridobila premoženje oziroma dohodke v višini, kot se navaja v izpodbijani odločbi. Znesek 428,06 EUR predstavlja znesek glavnice v višini 287,60 EUR ter stroške postopka v višini 140,00 EUR. Odvetnica ji je znesek v višini 287,60 EUR osebno izročila v gotovini, ostali del nakazanega zneska v višini 140,46 EUR pa je po mnenju tožeče stranke uporabila kot plačilo stroškov odvetnice po sklepu naslovnega sodišča z dne 15. 5. 2007. Sodišču smiselno predlaga, da izpodbijani sklep tožene stranke odpravi.

Tožena stranka je sodišču posredovala upravni spis, odgovora na tožbo pa ni podala.

Iz upravnega spisa in izpodbijane odločbe izhaja, da tožena stranka pred izdajo izpodbijanega sklepa tožeče stranke ni seznanila z dokazi na katerih temelji izpodbijani sklep.

Organ, ki je pristojen za odločanje o brezplačni pravni pomoči, je dolžan v primeru, če zakon ne določa drugače postopati po Zakonu, ki ureja splošni upravni postopek (drugi odstavek 34. člena ZBPP). Po določbah Zakona o splošnem upravnem postopku (v nadaljevanju ZUP) je temeljno načelo varstva pravic strank (7. člen ZUP), ki določa, da mora organ strankam omogočiti, da čim lažje zavarujejo in uveljavijo svoje pravice. Prav tako mora organ dati stranki možnost, da se izjavi o vseh dejstvih in okoliščinah, ki so pomembne za odločitev (načelo zaslišanja stranka - 9. člen ZUP).  V skladu s tem je zato treba strankam pred izdajo odločbe (sklepa) v upravnem postopku zagotoviti pravico do zaslišanja, do seznanitve z rezultati ugotovitvenega postopka do navajanja dejstev, ki so v njeno korist ter do predlaganja dokazov. Postopanje v nasprotju z navedenimi določbami pa predstavlja bistveno kršitev pravil upravnega postopka po določbi 3. točke drugega odstavka 237. člena ZUP.

Tožena stranka tožeče stranke ni seznanila z ugotovitvami dokaznega postopka ter ji ni dala možnosti, da se do teh ugotovitev in dokazov izjasni ter predloži nasprotne dokaze, s tem pa je bistveno kršila pravila postopka. Organ lahko po skrajšanem ugotovitvenem postopku takoj odloči v zadevi le, če za ugotovitev dejstev in okoliščin, ki so pomemben za odločitev v upravni zadevi ali zato da se da strankam možnost, da uveljavijo in zavarujejo svoje pravice ali pravne koristi, ni treba opraviti nobenega dejanja (Vilko Androjna, Erik Kerševan, Upravno procesno pravo str. 309). Glede na to, da je tožena stranka izpodbijano odločbo izdala na podlagi dejanskega stanja, ugotovljenega v postopku za povrnitev izplačane BPP, niso izpolnjeni pogoji za odločanje v skrajšanem ugotovitvenem postopku.

Sodišče je glede na navedeno tožbi ugodilo in izpodbijani upravni akt odpravilo v skladu s 3. točko prvega odstavka 64. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1), saj v postopku za izdajo upravnega akta niso bila upoštevana pravila postopka. V ponovnem postopku bo tožena stranka morala odpraviti navedeno kršitev tako, da bo tožečo stranko seznanila z ugotovljenim dejanskim stanjem, ki je podlaga za izdajo odločbe v stvari ter ji omogočila, da se do teh ugotovitev in dokazov opredeli ter predloži nasprotne dokaze.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.