UPRS sklep I U 546/2014
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2015-10-06

Liljana Polanec (preds.), mag. Darinka Dekleva Marguč (poroč.), dr. Boštjan Zalar

Štipendija - štipendija za nadarjene - štipendija lokalne skupnosti - stvarna pristojnost - socialni spor

Odlok o štipendiranju MOL izrecno ne ureja pristojnosti za sodno varstvo v sporih glede (ne)dodelitve tovrstne štipendije. Vendar pa je to vprašanje na splošno uredil zakonodajalec, ki je za reševanje tovrstnih sporov z določilom ZDSS-1 podelil pristojnost socialnemu sodišču, ki je tako med drugim pristojno tudi za odločanje o štipendiji, pri podeljevanju katere je odločilen premoženjski cenzus in o štipendiji za nadarjene, za kar gre v obravnavanem primeru.

Upravno sodišče ni stvarno pristojno za sojenje v tej sporni zadevi, ki je v sodnem vpisniku tožb vpisana pod opr. št. I U 546/2014.

Po pravnomočnosti tega sklepa se zadeva odstopi stvarno in krajevno pristojnemu Delovnemu in socialnemu sodišču v Ljubljani.

Tožnica s tožbo z dne 27. 3. 2014, ki jo je na Upravno sodišče Republike Slovenije naslovila v skladu s pravnim poukom tožene stranke, izpodbija v uvodu tega sklepa navedeno dokončno odločbo Mestne uprave Mestne občine Ljubljana. Le-ta je namreč zavrnila tožničino vlogo za pridobitev štipendije za nadarjene. Tožnica v tožbi uveljavlja tožbene razloge zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja, absolutne bistvene kršitve določb postopka ter napačne uporabe materialnega prava. Sodišču predlaga, da izpodbijani dokončni upravni akt spremeni in samo razsodi, da se tožnici dodeli štipendija za nadarjene Mestne občine Ljubljana v znesku 179,00 EUR mesečno, oziroma podrejeno, da izpodbijano odločbo odpravi in zadevo vrne prvostopenjskemu organu v ponoven postopek.

Z drugostopenjsko odločbo je Župan Mestne občine Ljubljana kot neutemeljeno zavrnil pritožbo tožnice zoper uvodoma navedeno izpodbijano prvostopenjsko odločbo.

Tožnica v tožbi izrecno vztraja, da iz obrazložitve prvostopenjske odločbe ni mogoče razbrati, kako je bila pritožničina prijava ocenjena po posameznih kriterijih. Prav tako niti iz drugostopenjske odločbe ne izhaja, kako konkretno je bila tožnica ocenjena po posameznih kriterijih, četudi drugostopenjska odločba sicer razkriva formulo za ocenjevanje kandidatov za štipendijo, vendar pa ne navaja povprečnega števila točk prvih treh najvišje ocenjenih dosežkov vseh kandidatov za posamezno vrsto štipendije, kar onemogoča preizkus pravilnosti izračuna točk za tožnico.

Upravno sodišče Republike Slovenije ni stvarno pristojno za odločanje o predmetni tožbi.

Ob upoštevanju določila 1. odstavka 19. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju: ZPP), ki se v skladu s 1. odstavkom 22. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju: ZUS-1) uporablja tudi za vprašanja postopka v upravnem sporu, ki niso posebej urejena s tem zakonom, mora vsako sodišče ves čas med postopkom po uradni dolžnosti paziti na svojo stvarno pristojnost (1. odstavek 19. člena ZPP). Če ugotovi, da v posamezni zadevi ni stvarno pristojno, mora zadevo odstopiti v reševanje pristojnemu sodišču po pravnomočnosti sklepa, s katerim se je izreklo, da ni pristojno (1. odstavek 23. člena ZPP). V skladu z 2. odstavkom 23. člena ZPP nadaljuje postopek sodišče, ki mu je bila zadeva odstopljena kot pristojnemu sodišču, kakor da bi se postopek začel pred njim, vendar pravdna dejanja nepristojnega sodišča niso brez veljave samo zaradi tega, ker jih je opravilo nepristojno sodišče (3. odstavek 23. člena ZPP).

Štipendija za nadarjene, za kar gre v obravnavani sporni zadevi, je urejena v Odloku o štipendiranju (Uradni list RS, št. 54/2010 in 59/2013, v nadaljevanju: Odlok o štipendiranju MOL). Navedeni Odlok o štipendiranju MOL sicer izrecno ne ureja pristojnosti za sodno varstvo v sporih glede (ne)dodelitve tovrstne štipendije. Vendar pa je to vprašanje na splošno uredil zakonodajalec, ki je za reševanje tovrstnih sporov z določilom Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (v nadaljevanju: ZDSS-1) podelil pristojnost socialnemu sodišču, ki je v skladu s citiranim določilom tako med drugim pristojno tudi za odločanje o štipendiji, pri podeljevanju katere je odločilen premoženjski cenzus in o štipendiji za nadarjene, za kar gre v obravnavanem primeru. Tudi iz ustaljene sodne prakse delovnih in socialnih sodišč izhaja, da je za odločanje o tovrstnih sporih v zvezi s štipendijami, vključno s štipendijami za nadarjene, stvarno pristojno socialno sodišče na podlagi  določila 3.c točke 7. člena ZDSS-1 (na primer odločbe Višjega delovnega in socialnega sodišča v zadevah št. Psp 832/2006, Psp 43/2010 ter Psp 223/2014).

Po povedanem se sodišče v skladu z določilom 1. odstavka 23. člena ZPP v zvezi s 1. odstavkom 22. člena ZUS-1 izreka za stvarno nepristojno in bo zadevo po pravnomočnosti tega sklepa odstopilo v reševanje stvarno in krajevno pristojnemu Delovnemu in socialnemu sodišču v Ljubljani.

ZDSS-1 člen 7, 7/1, 7/1-3. ZPP člen 19, 23.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.