UPRS sklep III U 187/2015
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2015-09-11

Andrej Orel (preds.), mag. Damjan Gantar (poroč.), Lara Bartenjev

upravni spor - akt, ki se lahko izpodbija v upravnem sporu - zavrženje tožbe

Tožnik izpodbija upravni akt v delu, ki je bil z odločbo drugostopenjskega organa spremenjen glede zneska, s katerim se tožnik ne strinja. 5. točka izreka odločbe z dne 9. 1. 2015 je bila namreč spremenjena tako, da spremenjeni znesek znaša 34,71 EUR. To pomeni, da je bila prvostopenjska odločba v tem delu odpravljena in jo je pritožbeni organ nadomestil s svojo vsebinsko odločitvijo.

Navedeno pomeni, da v tožnikovi pravni položaj glede pravice do povračila stroškov posega 1. točka izreka drugostopenjske odločbe, ne pa prvostopenjska odločba. Ker prvostopenjska odločba v tem delu nima narave upravnega akta v smislu prvega odstavka 2. člena ZUS-1, ne more biti predmet preizkusa zakonitosti v upravnem sporu.

II. Vsaka stranka trpi svoje stroške postopka.

1. Tožnik je vložil sprva tožbo zoper odločbo drugostopenjskega organa in predlagal, naj sodišče navedeno odločbo v zvezi s prvostopenjsko odločbo odpravi oziroma naj jo odpravi ter vrne organu v ponovno odločanje. Z izpodbijano odločbo je drugostopenjski organ ob reševanju tožnikove pritožbe spremenil 5. točko prvostopenjske odločbe z dne 9. 1. 2015 tako, da je tožniku priznal stroške postopka v višini 34,71 EUR namesto na prvi stopnji priznanih 33,73 EUR, v preostalem delu pa je ostal izrek nespremenjen. Glede preostalega je bila pritožba zavrnjena, prav tako tožnikova zahteva za vračilo stroškov postopka.

2. Tožnik je zatem tožbo popravil in pojasnil, da je pri ponovnem pregledu odkril nepravilnosti in da tožbo popravlja predvsem v izogib dvomu, kateri akt se izpodbija s tožbo. Navaja, da vlaga tožbo zoper 5. točko prvostopenjske odločbe. V tožbenem zahtevku zahteva, naj se tožbi ugodi in 5. točka prvostopenjske odločbe odpravi, tožniku pa naj se prizna povrnitev vseh stroškov tega upravnega spora, podrejeno pa predlaga, naj se 5. točka prvostopenjske odločbe odpravi in vrne zadeva prvostopenjskemu organu v ponovno odločanje z navodilom, da se tožniku prizna v celoti priglašene stroške, zahteva pa tudi povrnitev stroškov upravnega spora, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

3. Tožena stranka v odgovoru na tožbo prereka tožbene navedbe, vztraja pri razlogih izpodbijanih odločb in predlaga, naj se tožba kot neutemeljena zavrne.

4. Sodišče je tožbo zavrglo iz naslednjih razlogov:

5. Sodišče v upravnem sporu odloča o zakonitosti dokončnih upravnih aktov, s katerimi se posega v pravni položaj tožnice oziroma tožnika (prvi odstavek 2. člena Zakona o upravnem sporu, ZUS-1). Upravni akt je upravna odločba ali drug upravni, enostranski, oblastveni posamični akt, izdan v okviru izvrševanja upravne funkcije, s katerim je organ odločil o pravici, obveznosti ali pravni koristi posameznika, pravne osebe ali druge osebe, ki je lahko stranka v postopku izdaje akta (drugi odstavek 2. člena ZUS-1).

6. Tožnik izpodbija 5. točko odločbe z dne 9. 1. 2015, s katero so mu bili priznani stroški postopka v višini 33,73 EUR. Znesek priznanih stroškov se mu vrne v roku 30 dni od dneva vročitve odločbe. Tožnik izpodbija upravni akt v delu, ki je bil z odločbo drugostopenjskega organa spremenjen glede zneska, s katerim se tožnik ne strinja. 5. točka izreka je bila namreč spremenjena tako, da spremenjeni znesek znaša 34,71 EUR. To pomeni, da je bila prvostopenjska odločba v tem delu odpravljena in jo je pritožbeni organ nadomestil s svojo vsebinsko odločitvijo. Ob svoji odločitvi drugostopenjski organ ni posegel v tisti del izreka prvostopenjske odločbe, v katerem sta bila določena rok in način izvršitve obveznosti, s čemer je drugostopenjski organ odločil, da tudi za stroške, do katerih je tožnik upravičen, velja enak rok in način izvršitve, kot sta bila navedena v izreku prvostopenjskega akta.

7. Navedeno pomeni, da v tožnikov pravni položaj glede pravice do povračila stroškov posega 1. točka izreka drugostopenjske odločbe, ne pa prvostopenjska odločba. Ker prvostopenjska odločba v tem delu nima narave upravnega akta v smislu prvega odstavka 2. člena ZUS-1, ne more biti predmet preizkusa zakonitosti v upravnem sporu. Sodišče je zato tožbo zavrglo iz razlogov po 4. in 6. točki prvega odstavka 36. člena ZUS-1.

8. V skladu s četrtim odstavkom 25. člena ZUS-1 vsaka stranka trpi svoje stroške postopka, če sodišče tožbo zavrže.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.