UPRS sklep III U 167/2015
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2015-09-03

Andrej Orel (preds.), mag. Damjan Gantar (poroč.), Lara Bartenjev

upravni spor - akt, ki se lahko izpodbija v upravnem sporu - procesni akt - sklep o izločitvi uradne osebe - zavrženje tožbe

V konkretnem primeru se ne izpodbija sklep, s katerim bi se postopek zaključil ali obnovil, ampak se izpodbija sklep, s katerim je bilo zgolj odločeno o predlogu za izločitev uradne osebe. Z izpodbijanim sklepom se torej postopek še ni zaključil niti obnovil, ampak gre za sklep, izdan sredi postopka izdaje gradbenega dovoljenja. Tak sklep pa glede na določilo drugega odstavka 5. člena ZUS-1 ne more biti akt, ki bi se lahko izpodbijal v upravnem sporu.

II. Vsaka stranka trpi svoje stroške postopka.

1. Prvostopenjski organ je z izpodbijanim sklepom zavrnil predlog tožnice o izločitvi uradne osebe A.A., ki vodi upravni postopek izdaje gradbenega dovoljenja za legalizacijo gradnje dvostanovanjskega objekta investitorjev B.B. in C.C., oba ... V obrazložitvi sklepa navaja, da je tožnica podala predlog za izločitev navedene uradne osebe, ker naj bi obstajal dvom v nepristranost, saj naj bi zavestno ne upoštevala napotila pritožbenega upravnega organa in s tem povzročila nerazumno dolgo odločanje v navedeni zadevi. Prvostopenjski organ ni ugotovil, da bi bile navedbe tožnice, da naj bi obstajal dvom v nepristranost vodenja v konkretni zadevi, izkazane. Po njegovi ugotovitvi je uradna oseba vselej sledila napotilom pritožbenega organa in o svojih ugotovitvah vedno znova seznanjala tožnico in ji dala možnost, da učinkovito zavaruje svoje pravice, ki ji gredo kot stranski udeleženki v postopku. Navedbe tožnice glede povzročitve nerazumno dolgega odločanja so neupoštevne, organ pa šteje kot zmotne njene navedbe, da naj bi bila uradna oseba očitno naklonjena investitorjema.

2. Tožnica se je zoper prvostopenjski sklep pritožila, drugostopenjski organ pa je pritožbo zavrnil.

3. Tožnica v tožbi pojasnjuje, da uradna oseba A.A. zavestno ne sledi napotilom drugostopenjskega upravnega organa, da je brez podanega zahtevka sama spreminjala zahtevek, čeprav gre izključno za postopek na zahtevo stranke in ne po uradni dolžnosti ter da je po njenem mnenju postopanje uradne osebe enostransko, arbitrarno in nezakonito in da ta oseba kaže visoko stopnjo naklonjenosti investitorjema. Predlaga, naj sodišče izpodbijani sklep odpravi ter ugodi zahtevi za izločitev uradne osebe, podrejeno pa, naj sklep odpravi in vrne zadevo v ponoven postopek, zahteva pa tudi povrnitev stroškov postopka, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

4. Sodišče je tožbo zavrglo iz naslednjih razlogov:

5. Drugi odstavek 5. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) določa, da se lahko v upravnem sporu izpodbijajo tisti sklepi, s katerimi je bil postopek odločanja o izdaji upravnega akta obnovljen, ustavljen ali končan. V konkretnem primeru pa se ne izpodbija sklep, s katerim bi se postopek zaključil ali obnovil, ampak se izpodbija sklep, s katerim je bilo zgolj odločeno o predlogu za izločitev uradne osebe. Z izpodbijanim sklepom se torej postopek še ni zaključil niti obnovil, ampak gre za sklep, izdan sredi postopka izdaje gradbenega dovoljenja. Tak sklep, kot se izpodbija v tem upravnem sporu, pa glede na določilo drugega odstavka 5. člena ZUS-1 ne more biti akt, ki bi se lahko izpodbijal v upravnem sporu. Izpodbijani akt ne pomeni končne odločitve v upravnem postopku, ampak le procesno odločitev v postopku odločanja. Stranka lahko ugovore glede okoliščin, ki se nanašajo na dvom v nepristranost uradne osebe, uveljavlja v sporu zoper končno odločitev. Zaradi tega je sodišče tožbo iz razloga po 4. točki prvega odstavka 36. člena ZUS-1 zavrglo, ker akt, ki se izpodbija s tožbo, ni akt, ki se lahko izpodbijal v upravnem sporu, saj glede na prej navedeno z njim postopek ni bil zaključen, ampak je šlo le za akt procesne narave. Enako stališče je zavzelo upravno sodišče tudi že v sklepu opr. št. I U 507/2012, I U 1026/2013 ter vrhovno sodišče v sklepu opr. št. I Up 404/2007.

6. Iz zgoraj navedenih razlogov sodišče tožbe tudi ni poslalo v odgovor toženi stranki in prizadetim strankam, saj je že v predhodnem preizkusu tožbe ugotovilo, da jo je potrebno zavreči.

7. Glede na to, da je bila tožba zavržena iz procesnih razlogov, se sodišče do vsebine tožbenih navedb ni opredeljevalo.

8. Ker je sodišče tožbo zavrglo, trpi skladno s četrtim odstavkom 25. člena ZUS-1 vsaka stranka svoje stroške postopka.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.