UPRS sodba III U 242/2014
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2015-02-09

Andrej Orel (preds.), Lara Bartenjev (poroč.), mag. Damjan Gantar

gradbeno dovoljenje - pogoji za izdajo gradbenega dovoljenja - skladnost projekta s prostorskim aktom - kmetijska zemljišča

Prostorski akt na območju kmetijskih zemljišč (izven ureditvenega območja naselja) ne dopušča novogradnje stavbe, kakršna je obravnavana. Prvi odstavek 30. člena PUP je namreč določal, da je na kmetijskih površinah izven ureditvenega območja naselja izjemoma (na predlog lokalne skupnosti) dovoljena gradnja kmetijskega gospodarskega poslopja. Ker je Ustavno sodišče v odločbi U-I-58/12-17 z dne 2. 10. 2013 ugotovilo neskladnost te določbe z Ustavo in zakonom z učinkom odprave, na območjih kmetijskih zemljišč, ki se nahajajo izven ureditvenega območja naselja, niti te gradnje v nobenem primeru niso dopustne. V skladu z 32. členom PUP pa so izven naselij in zaselkov dovoljene le dograditve, prenova in nadomeščanje zakonito zgrajenih stavb.

II. Vsaka stranka trpi svoje stroške postopka.

Toženka je z izpodbijano odločbo zavrnila tožnikovo zahtevo za izdajo gradbenega dovoljenja za gradnjo nezahtevnega objekta-objekta za kmetijsko mehanizacijo in poljščine na parc. št. 5001/1 k.o. ….

V obrazložitvi navaja, da se tožnikova zahteva nanaša na gradnjo pritlične stavbe, maksimalnih tlorisnih gabaritov 8,00m x 6,00m, višine 6,00m, nosilne konstrukcije iz opečnih zidakov ter horizontalnih in vertikalnih armiranobetonskih vezi, z dvokapno leseno streho, krito s korci, katere namen je shranjevanje kmetijske mehanizacije in poljščin. Toženka ugotavlja, da gradnja na zemljišču, ki leži v prostorski enoti Z12/1 z osnovno namensko rabo: območje krajine-območja kmetijskih zemljišč (konkretna parcela leži delno v območju z oznako „lesno proizvodni gozd“ delno pa v 2. območju kmetijskega zemljišča), ni v skladu s 30. in 32. členom Odloka o prostorskih ureditvenih pogojih za podeželje Občine Izola (Uradne objave št. 35/89 in naslednje, v nadaljevanju PUP) ki razen v naštetih primerih ne dopuščajo gradenj novih stavb v območju kmetijskih zemljišč.

Upravni organ druge stopnje je tožnikovo pritožbo zavrnil.

Tožnik se s takšno odločitvijo ne strinja in v tožbi navaja, da je bilo materialno pravo napačno uporabljeno. Sklicuje se na četrti odstavek 9. člena PUP, ki določa, da so v območju kmetijskih površin dovoljeni kmetijsko prostorsko ureditveni posegi, gradnja objektov in naprav, namenjenih izključno kmetijski dejavnosti in ureditev športno rekreacijskih poti. Ne strinja se z ugotovitvijo, da je konkretna presoja možnosti gradnje glede na vrsto objektov glede na četrti odstavek 9. člena PUP opredeljena v povezavi s 30., 31. in 32. členom PUP. Poudarja, da 32. člen PUP določa splošne urbanistične pogoje za posege v zvezi z obstoječimi stavbami in predpisuje, da se izven naselij in zaselkov lahko dograjuje, prenavlja ali nadomešča le zakonito zgrajene stavbe, ob tem pa gradnje novega nezahtevnega objekta, ki jo dovoljuje četrti odstavek 9. člena PUP, ne izključuje. Poudarja, da se predvidena gradnja ne nanaša na takšno vrsto gradnje, ki jo ureja 32. člena PUP, niti na gradnjo, ki jo je dovoljeval prvi odstavek 30. člena PUP. Ker v zadevi ne gre za pomožni objekt iz občinskega Odloka o pomožnih objektih, za gradnjo kakršnega lokacijsko dovoljenja oziroma po uveljavitvi ZGO-1 gradbeno dovoljenje ni potrebno, tudi ne pride v poštev 33. člen PUP. Ob predpostavki, da se nezahtevni objekt v predmetni zahtevi šteje kot pomožni objekt, je pri presoji, ali je skladen s PUP, mogoče smiselno uporabiti ostale splošne pogoje, predvsem ob upoštevanju dejstev, da občinski odlok o pomožnih objektih ne velja več. Da je v območju kmetijskih zemljišč skladno z določili odloka PUP dovoljena gradnja objektov in naprav, namenjenih izključno kmetijskih dejavnosti, pa izhaja tudi s priložene lokacijske informacije. Predlaga odpravo izpodbijane odločbe ter povrnitev stroškov postopka.

V zadevi ni sporno, da zemljišče nameravane gradnje po planskih aktih Občine Izola leži v prostorski enoti Z 12/1, katere namenska raba je območje kmetijskih zemljišč, in sicer vzhodni del parcele na območju z oznako „lesno proizvodni gozd“, zahodni del parcele pa na 2. območju kmetijskih zemljišč. Prav tako ni sporno, da gre za gradnjo objekta izven poselitvenega območja, saj tožnik tej ugotovitvi toženke ne ugovarja. To izhaja tudi iz 4. in 5. člena PUP, po katerih je območje Z 12/1 območje kmetijskih in gozdnih površin in ne ureditveno območje naselja (kot npr. S 11/1 – Malija, S 11/7 – Cetore, S 13/1 – Korte itn.).

Glede na navedeno se je upravni organ pri presoji dopustnosti gradnje utemeljeno oprl na določbe PUP, ki se nanašajo na območja kmetijskih zemljišč izven območij naselij in zaselkov.

Sodišče se strinja tudi s tem, da 30. in 32. člen PUP na območju kmetijskih zemljišč (izven ureditvenega območja naselja) ne dopuščata novogradnje stavbe, kakršna je obravnavana. Prvi odstavek 30. člena PUP je namreč določal, da je na kmetijskih površinah izven ureditvenega območja naselja izjemoma (na predlog lokalne skupnosti) dovoljena gradnja kmetijskega gospodarskega poslopja. Ker je Ustavno sodišče v odločbi U-I-58/12-17 z dne 2. 10. 2013 ugotovilo neskladnost te določbe z ustavo in zakonom z učinkom odprave, na območjih kmetijskih zemljišč, ki se nahajajo izven ureditvenega območja naselja, niti te gradnje v nobenem primeru niso dopustne. V skladu z 32. členom PUP pa so izven naselij in zaselkov dovoljene le dograditve, prenova in nadomeščanje zakonito zgrajenih stavb.

Četrti odstavek 9. člena PUP, na katerega se sklicuje tožnik, je splošna določba, ki velja za celotno območje urejanja, če za posamezna območja posebne določbe ne urejajo drugače.

Glede tožbenega sklicevanja na lokacijsko informacijo z dne 3. 9. 2008 pa sodišče poudarja, da je bila izdana v času, ko Ustavno sodišče še ni ugotovilo neskladnosti prvega odstavka 30. člena PUP z ustavo in zakonom.

Glede na navedeno je sodišče tožbo kot neutemeljeno zavrnilo (prvi odstavek 63. člena Zakona o upravnem sporu, v nadaljevanju ZUS-1).

Kadar sodišče tožbo zavrne, vsaka stranka trpi svoje stroške postopka (četrti odstavek 25. člena ZUS-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.