UPRS sodba II U 296/2014
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2015-03-24

Sonja Kočevar (preds.), Vlasta Švagelj Gabrovec (poroč.),

davčna izvršba - izvršba drugih nedavčnih obveznosti - odlog plačila

Davčni organ je skladno s 110. členom ZDavP-2 pristojen le za izvršbo izrečenih glob ne pa tudi za odločanje o odlogu teh obveznosti po določbah 101. člena tega zakona.

Z izpodbijano odločbo je davčni organ prve stopnje zavrnil zahtevo tožeče stranke za odlog (zamrznitev) plačila globe po sklepu Okrajnega sodišča v Tolminu, PRUZ 44/2012 z dne 4. 5. 2011 in stroškov prekrškovnega postopka po sklepih Okrajnega sodišča v Novi Gorici, št. EDST 766/2011 z dne 23. 11. 2011 in št. EDST 143/2012 z dne 14. 3. 2012, Okrajnega sodišča v Tolminu, št. EDST 104/2012 z dne 13. 6. 2012 in št. EDST 9/2011 z dne 2. 7. 2010 ter odločbah Okrajnega sodišča v Tolminu št. PR0000001/2010 z dne 31. 3. 2010, EDST0000234/2010 z dne 2. 7. 2010, št.  EDST0000162/2010 z dne 8. 7. 2010 in št. EDST0000017/2011 z dne 5. 1. 2011. Davčni organ je skladno s 110. členom Zakona o davčnem postopku (ZDavP-2) pristojen le za izvršbo izrečenih glob, ne pa tudi za odločanje o odlogu teh obveznosti po določbah 101. člena tega zakona.

Ministrstvo za finance je z odločbo št. DT 499-31-128/2014-2 z dne 16. 7. 2014 pritožbo tožnika kot neutemeljeno zavrnilo. Ugotavlja, da je odločitev pravilna in skladna z zakonom, pravilni pa so tudi razlogi, s katerimi je utemeljena. Pritožbeni organ tudi navaja, da kljub finančni stiski, ki jo navaja tožeča stranka, davčni organ nima zakonske podlage za odločanje o odlogu in zato njene vloge ne more vsebinsko obravnavati.

Tožeča stranka se z odločitvijo ne strinja in v tožbi navaja, da je trenutno na prestajanju zaporne kazni, brez dela in brez finančnih sredstev, zaradi česar nima sredstev za kritje stroškov plačila globe in stroškov prekrškovnih postopkov. Predlaga, da sodišče ugodi njeni tožbi in vsebinsko presodi upravičenost do odloga plačila navedenih obveznosti, saj ji ti postopki povzročajo tudi težave pri prestajanju zaporne kazni.

Tožena stranka v odgovoru na tožbo vztraja pri razlogih iz obrazložitev upravnih odločb in predlaga, da sodišče tožbo kot neutemeljeno zavrne.

Po presoji sodišča je izpodbijana odločitev pravilna in skladna z zakonom. Sodišče se strinja z razlogi, ki jih za odločitev navajata davčna organ prve in druge stopnje (drugi odstavek 71. člena Zakona o upravnem sporu, ZUS-1).

V zadevi ni sporno, da tožeča stranka z vlogo predlagala odlog globe in stroškov prekrškovnega postopka, ki so ji bili izrečeni z izvršilnimi naslovi navedenimi v točki II. izpodbijane odločbe. Kot navajata že oba davčna organa, za odločanje o odlogu tovrstnih obveznosti v določbah ZDavP-2 ni podlage (prvi odstavek 110. člena ZDavP-2). Vloga je bila po navedenem zato pravilno zavrnjena in utemeljeno ni bila obravnavana z vidika izpolnjevanja pogojev za odlog tistih obveznosti, za odlog katerih je po zakonu davčni organ pooblaščen. Ker torej glede na vrsto obveznosti ni podlage za odlog, tožeča stranka tudi v upravnem sporu ne more z uspehom uveljavljati izpolnjevanja pogojev, ki jih za odlog obveznosti (ki so po določbah ZDavP-2 predmet odloga) predpisuje zakon.

Glede na navedeno je zato sodišče na podlagi prvega odstavka 63. člena ZUS-1 tožbo kot neutemeljeno zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.