UPRS sodba I U 1069/2014
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2015-03-17

mag. Mira Dobravec Jalen (preds.), Jonika Marflak Trontelj (poroč.), mag. Miriam Temlin Krivic

denacionalizacija - kmetijska zemljišča - parcelacija - dopolnilna odločba - predlog za izdajo dopolnilne odločbe

Glede na to, da je bila sporna delna odločba Upravne enote Ljubljana z dne 25. 3. 1999 izdana po tem, ko je odločba o parcelaciji z dne 1. 12. 1998 postala pravnomočna, to pomeni, da je prvostopenjski organ z odločbo z dne 25. 3. 1999 odločil o vračilu dela nove parc. št. 799/1, kot je bila odmerjena v odločbi o parcelaciji z dne 1. 12. 1998. Iz tega pa sledi, da o preostalem delu bivše parc. št. 799/1 (ki je pred parcelacijo merila 57.702 m2) v denacionalizacijskem postopku še ni bilo odločeno. Organ bo tako moral denacionalizacijski postopek dopolniti in ugotoviti, v kakšnem delu o predmetnem denacionalizacijskem postopku še ni bilo odločeno, dati strankam možnost, da se o tem izjavijo in o preostalem delu predmetnega denacionalizacijskega postopka odločiti.

I. Tožbi se ugodi, odločba Upravne enote Ljubljana št. 490-11/2013-7 z dne 23. 1. 2014 se odpravi in se zadeva vrne istemu organu v ponovni postopek.

II. Tožena stranka je dolžna tožeči stranki povrniti stroške tega postopka v znesku 15,00 EUR v roku 15 dni od vročitve te sodbe.

Prvostopenjski organ je z izpodbijano odločbo zavrnil predlog tožnikov za izdajo dopolnilne odločbe v denacionalizacijski zadevi št. 321-290/93. V obrazložitvi ugotavlja, da so tožniki v vlogi za denacionalizacijo z dne 2. 3. 1993 zahtevali vračilo zemljišč parc. št. 790/2 - travnik v izmeri 4.151 m2, parc. št. 790/3 - travnik v izmeri 3.081 m2, parc. št. 791/2 - travnik v izmeri 16.511 m2 in parc. št. 792/2 - travnik v izmeri 18.234 m2, vse k.o. ..., skupaj torej 41.977 m2. Tekom denacionalizacijskega postopka je upravni organ izdal več odločb, s katerimi je bilo upravičenki vrnjeno premoženje v enaki površini, kot je bilo podržavljeno, to je v izmeri 41.977 m2. Prav tako je iz sklepa o vknjižbi Okrajnega sodišča v Ljubljani Dn št. 24735/2002 razvidno, da se je na podlagi delne odločbe o denacionalizaciji Upravne enote Ljubljana št. 321-209/93-D-DD z dne 25. 3. 1999 opravil vpis lastninske pravice pri vložni številki 5531 k.o. … v korist A.A. v deležu do 11712/57726. Ker je bilo torej o celotnem denacionalizacijskem zahtevku že pravnomočno odločeno, je organ odločil, kot izhaja iz izreka izpodbijane odločbe.

Drugostopenjski organ je z odločbo z dne 29. 5. 2014 pritožbo tožnikov zoper izpodbijano odločbo zavrnil.

Tožniki v tožbi navajajo, da je prvostopenjski organ v izpodbijani odločbi nepravilno ugotovil, da je bilo upravičenki vrnjeno premoženje v enaki površini, kot je bilo podržavljeno, to je v izmeri 41.977 m2. Prepričani so, da niso dobili povrnjenega vsega in da jim pripada še razlika iz naslova neupoštevanja parcelacije parc. št. 799/1 k.o. ..., ki se je zgodila v času prvostopenjskega odločanja. Iz delne odločbe Upravne enote Ljubljana, Izpostava Ljubljana Vič Rudnik št. 321-209-D-DD z dne 25. 3. 1999 izhaja, da je bilo upravičenki vrnjeno v last in posest zemljišče parc. št. 799/1 v deležu 11712/57726, vl. št. 2622 k.o. ... S to odločbo so se upravičenci v celoti strinjali, saj je izražala pravilno površino podržavljenega zemljišča in tudi pravilen solastniški delež, ki ga je ta površina predstavljala v prvotni parc. št. 799/1 s površino 57.702 m2. Prvostopenjski organ pa ob izdaji odločbe ni upošteval pred njeno izdajo opravljene in tudi v zemljiško knjigo evidentirane plombe, ki je predstavljala pravno in dejansko dejstvo v postopku, in sicer parcelacije na podlagi odločbe z dne 1. 12. 1998. Tako je torej nepravilno odločil glede na stanje pred parcelacijo (glede površine parcele in glede vložka) in to kljub temu, da je bila parcelacija pravnomočna več kot en mesec pred izdajo denacionalizacijske odločbe. Opozarjajo tudi, da v postopku parcelacije niso bili stranka in da tudi s samim postopkom niso bili seznanjeni, prvostopenjski organ pa je bil, kot stranka v postopku, s postopkom v celoti seznanjen. Nato je upravni organ še dodatno prepozno predlagal vpis v zemljiško knjigo, kar po prepričanju tožnikov predstavlja pravo opustitev dolžnega ravnanja. Namesto po pravnomočnosti 3. 5. 1999 je bil vpis podan šele 28. 6. 2000. Tožniki tako menijo, da upravni organ ni odločil o vseh vprašanjih, ki so bila predmet denacionalizacijskega postopka in v dosedanjih delnih odločbah ni zajel dela podržavljenega premoženja parc. št. 1707/53 k.o. ..., ki je v času odločanja prvostopenjskega organa predstavljal del parc. št. 799/1 k.o. ... v izmeri 57702 m2, in sicer gre za delež v izmeri cca 27.722 m2, ki se je po delitvi na podlagi odločbe z dne 1. 12. 1998 oddelil od parc. št. 799/1 k.o. ... Sodišču predlagajo, da tožbi ugodi, izpodbijano odločbo odpravi in samo meritorno odloči o stvari oziroma podrejeno, da zadevo vrne istemu organu v ponovni postopek, toženki pa naloži povrnitev njihovih stroškov postopka.

Toženka in stranka z interesom, Republika Slovenija, odgovora na tožbo nista podali.

V obravnavani zadevi je sporno, ali je bilo denacionalizacijski upravičenki, pokojni A.A. z delnimi odločbami, izdanimi v postopku denacionalizacije št. 321-290/93, vrnjeno vse premoženje, ki ji je bilo podržavljeno, v naravi oziroma v obliki odškodnine.

Sodišče ugotavlja, da je bila 2. 3. 1993 vložena zahteva za denacionalizacijo premoženja pok. A.A., in sicer zemljišč parc. št. 790/2 – travnik v izmeri 4.151 m2, parc. št. 790/3 – travnik v izmeri 3.081 m2, parc. št. 791/2 – travnik v izmeri 16.511 m2 in parc. št. 792/2 – travnik v izmeri 18.234 m2, vse k.o. ..., skupaj torej 41.977 m2. Navedeno med strankami ni sporno. Dalje iz upravnega spisa zadeve izhaja, da je bila dne 1. 12. 1998 izdana odločba št. 903/12-401/98-11/2 Geodetske uprave RS, Območne geodetske uprave Ljubljana, Izpostave Ljubljana, s katere je razvidno, da je prišlo med drugim tudi do parcelacije parc. št. 799/1, ki je pred omenjeno parcelacijo merila 57.702 m2 in imela kot vrsto rabe vpisan barjanski travnik. Po parcelaciji, do katere je prišlo z navedeno odločbo geodetske uprave, pa ima parc. št. 799/1 vpisane sledeče vrste rabe in površine: 23.462 m2 – njiva, 6.507 m2 - barjanski travnik in 11 m2 - garaža. V tej zadevi sporna delna odločba prvostopenjskega organa št. 321-209/93-D-DD pa je bila izdana 25. 3. 1999, torej po tem, ko je prej navedena odločba Geodetske uprave Republike Slovenije z dne 1. 12. 1998 že postala pravnomočna. V izreku prvostopenjske delne odločbe Upravne enote Ljubljana z dne 25. 3. 1999, ki je edini del odločbe, ki postane pravnomočen, je organ med drugim odločil, da se upravičenki A.A. vrne v last in posest zemljišče parc. št. 799/1 – barjanski travnik, in sicer del v izmeri 11712/57726, k.o. ..., vl. št. 2622.

Glede na to, da je bila sporna delna odločba Upravne enote Ljubljana z dne 25. 3. 1999 izdana po tem, ko je odločba o parcelaciji z dne 1. 12. 1998 postala pravnomočna, to pomeni, da je prvostopenjski organ z odločbo z dne 25. 3. 1999 odločil o vračilu dela nove parc. št. 799/1, kot je bila odmerjena v odločbi o parcelaciji z dne 1. 12. 1998. Iz tega pa sledi, da o preostalem delu bivše parc. št. 799/1 k.o. ... (ki je pred navedeno parcelacijo, kot že navedeno, merila 57.702 m2) v denacionalizacijskem postopku še ni bilo odločeno. Organ bo tako moral denacionalizacijski postopek dopolniti in ugotoviti, v kakšnem delu o predmetnem denacionalizacijskem postopku še ni bilo odločeno, dati strankam možnost, da se o tem izjavijo in o preostalem delu predmetnega denacionalizacijskega postopka odločiti.

Ostali tožbeni ugovori pa, glede na gornji zaključek sodišča, za odločitev v zadevi niso relevantni, zato jih sodišče po vsebini ni obravnavalo.

Po povedanem je sodišče tožbi ugodilo in izpodbijano odločbo odpravilo na podlagi določbe 2. točke prvega odstavka 64. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1), saj je ugotovilo, da dejansko stanje v postopku ni bilo popolno ugotovljeno ter zadevo vrnilo istemu organu v ponovni postopek. V ponovljenem postopku mora organ odločiti upoštevaje v tej sodbi navedena stališča (četrti odstavek 64. člena ZUS-1).

Izrek o stroških postopka temelji na določbi tretjega odstavka 25. člena ZUS-1 in prvega odstavka 3. člena Pravilnika o povrnitvi stroškov tožniku v upravnem sporu (Uradni list RS, št. 24/07 in 107/13).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.