UPRS sodba IV U 261/2014
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2015-01-06

Jasna Šegan (preds.), Majda Kovačič (poroč.), Melita Ambrož

pogoji za dodelitev brezplačne pravne pomoči - pred vložitvijo prošnje nastali stroški - stroški postopka - stroški izvedenca

Dodeljena brezplačna pravna pomoč zajema le tiste stroške sodnega postopka, ki so nastali po dnevu vložitve prošnje za dodelitev brezplačne pravne pomoči. Navedeno pomeni, da za že nastale stroške sodnega postopka oziroma za že opravljena dejanja pravne pomoči ni mogoče odobriti brezplačne pravne pomoči.

II. Vsaka stranka trpi svoje stroške postopka.

1. Z izpodbijano odločbo je odločeno, da se prošnja za brezplačno pravno pomoč prosilca A.A. (tožnika v tem sporu), ki jo je vložil dne 29. 10. 2014 zaradi oprostitve plačila sodnega izvedenca v nepravdni zadevi pred Okrožnim sodiščem v Celju opr. št. N 99/2013, zavrne. Navaja, da tožnik ne izpolnjuje vsebinskega pogoja, ki ga določa prvi odstavek 24. člena Zakona o brezplačni pravni pomoči (v nadaljevanju ZBPP). Iz navedenega sodnega spisa izhaja, da je bila dne 31. 5. 2013 med nepravdnima strankama (predlagateljem postopka Centrom za socialno delo Celje in nasprotnim udeležencem, to je prosilcem), sklenjena sodna poravnava. Iz sklepa št. N 99/2013 izhaja, da je prosilec dolžan v roku 8 dni od vročitve tega sklepa plačati predujem za stroške izvedbe dokaza z izvedencem v višini 845,29 EUR.

2. Prosilcu je bila z odločbo, št. Bpp 360/2013 z dne 11. 3. 2013, že odobrena brezplačna pravna pomoč zaradi nepravdnega postopka pri Okrožnem sodišču v Celju št. N 99/2013, v obliki pravnega svetovanja in zastopanja v nepravdnem postopku pred sodiščem na prvi stopnji. V navedeni zadevi je dodelitev brezplačne pravne pomoči nerazumna in v očitnem nesorazmerju z dejanskim stanjem stvari. Prosilec je šele dne 29. 10. 2014 vložil prošnjo za brezplačno pravno pomoč v obliki oprostitve plačila stroškov postopka sodnega izvedenca v nepravdnem postopku pred Okrožnim sodiščem v Celju št. N 99/2013. Iz tega sklepa izhaja, da prosilec, ki je predlagal izvedbo dokazov z izvedencem in z odločbo št. Bpp 360/2013 z dne 11. 3. 2013, ni bil oproščen plačila stroškov nepravdnega postopka (torej tudi ne plačila izvedenine), dolžan v roku 8 dni od vročitve sklepa plačati predujem za stroške izvedbe dokaza z izvedencem v višini 845,39 EUR. Prosilec je vložil prošnjo za brezplačno pravno pomoč v obliki oprostitve plačila stroškov sodnega postopka, ko so stroški tega postopka že nastali. Za že nastale stroške sodnega postopka oziroma za že opravljena dejanja pravne pomoči, ni mogoče odobriti brezplačne pravne pomoči v skladu z drugim odstavkom 11. člena ZBPP, ki določa, da dodeljena brezplačna pomoč zajema samo tiste stroške sodnega postopka, ki so nastali po dnevu vložitve prošnje za dodelitev brezplačne pravne pomoči.

3. Tožnik v tožbi uveljavlja tožbene razloge nepravilne ugotovitve dejanskega stanja, bistveno kršitev določb postopka in nepravilno uporabo materialnega prava. Navaja, da se je postopek št. N 99/2013, za katero je imel tožnik odobreno brezplačno pravno pomoč za zastopanje in svetovanje v postopku (ne pa tudi za stroške postopka) določitev stikov med njim in njegovim mladoletnim sinom, končal s sklenitvijo sodne poravnave dne 31. 5. 2013. Predlagatelja je zastopal CSD Celje, ki je predlagal ureditev stikov. Več kot leto dni po končanem postopku je sodišče odločilo še o stroških izvedenca in jih odmerilo v znesku 845,29 EUR ter jih s sklepom z dne 14. 7. 2014 naložilo najprej v izplačilo Službi za BPP. Ta je sodišču pojasnila, da doslej tožnik ni imel odobrene brezplačne pravne pomoči za stroške postopka, zato jih je sodišče s sklepom z dne 10. 9. 2014 naložilo v plačilo njemu in spregledalo, da ta v nepravdnem postopku ni bil niti predlagatelj, niti ni izrecno predlagal postavitve izvedenca. Dejal je le, da naj sodišče ne imenuje določene izvedenke, ki ji od prej ni zaupal. Plačilo ga je doletelo kar 15 mesecev po končani zadevi in tako stroški še niso nastali. Drugega odstavka 11. člena ZBPP tako ni mogoče uporabiti za njegov primer. Vse to izhaja iz zapisnika na naroku z dne 14. 3. 2013. Naprej je na to napako opozoril nepravdno sodišče, vendar sodišče njegovim navedbam ni sledilo in je vlogo poslalo v reševanje pritožbenemu sodišču, s čimer je bil tožnik seznanjen dne 17. 10. 2014. Tožnik je poslal na toženo stranko prošnjo z dodatno obrazložitvijo, da naj tožena stranka podredno z odločitvijo o prošnji počaka do odločitve Višjega sodišča o pritožbi, saj bo šele potem razvidno ali bo tožnik sploh dolžan plačati te stroške.

4. V nadaljevanju se sklicuje na primerljivo sodno prakso in sicer odločbo opr. št. VSL Cp 1006/2008, kjer je sodišče sprejelo stališče, da stranka lahko priglasi v odmero stroške izvedenca še po koncu sodnega postopka, če so ti nastali po zaključku zadnje glavne obravnave. Identična situacija je v spornem primeru, saj je tožnik zaprosil, da se mu dodeli brezplačna pravna pomoč za stroške, ki so nastali po zaključku nepravdne zadeve in sam do prejema sklepa o tem ni mogel predvidevati, da bi mu jih sodišče lahko naložilo v plačilo. Tožnik predlaga, da sodišče tožbi ugodi in izpodbijano odločbo v celoti odpravi ter toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

5. Tožena stranka na tožbo ni odgovorila.

7. Upravičenec oziroma oseba, ki je po 10. členu ZBPP lahko upravičenec do brezplačne pravne pomoči, sicer res lahko zaprosi za brezplačno pravno pomoč v katerikoli fazi postopka (na primer ob začetku izven sodnega ali sodnega postopka), kakor tudi v katerikoli fazi postopka, ki že teče (prvi odstavek 11. člena ZBPP). Ne glede na to, pa iz določbe drugega odstavka 11. člena tega zakona nedvoumno izhaja, da dodeljena brezplačna pravna pomoč zajema le tiste stroške sodnega postopka, ki so nastali po dnevu vložitve prošnje za dodelitev brezplačne pravne pomoči ter plačilo za dejanja pravne pomoči, ki do dneva vložitve prošnje za dodelitev brezplačne pravne pomoči še niso bila opravljena. Navedeno pomeni, da za že nastale stroške sodnega postopka oziroma za že opravljena dejanja pravne pomoči ni mogoče odobriti brezplačne pravne pomoči.

8. Četudi je tožnik po njegovem zatrjevanju izvedel za stroške postopka šele 15 mesecev od zaključka nepravdne zadeve, ki se je končala s sodno poravnavo številka N 99/2013, v kateri je imel odobreno brezplačno pravno pomoč za pravna dejanja, ne pa tudi za stroške postopka in po njegovih trditvah ni bil niti predlagatelj tega postopka, niti ni predlagal izvedenca (to je bil CSD), ni mogoče navedene določbe drugega odstavka 11. člena ZBPP razlagati tako, da bi bil tožnik lahko upravičen do oprostitve plačila teh stroškov, ki so že nastali pred vložitvijo prošnje za dodelitev brezplačne pravne pomoči. Dejstvo, da so ti stroški nastali pred vložitvijo prošnje, pa med strankama postopka niti ni sporno. Na drugačno odločitev tudi ne more vplivati tožbeni ugovor, da o stroških še sploh ni odločeno, ker je zoper odločitev Okrožnega sodišča št. N 99/2013, s katero je bilo odločeno o stroških,  vložil pritožbo, o kateri pa višje sodišče še ni odločilo. Razlaga drugega odstavka 11. člena ZBPP, namreč ne dopušča drugačne, širše razlage, ki bi zajemala tudi stroške izvedenca nastale pred vložitvijo prošnje za dodelitev brezplačne pravne pomoči. Tako tudi sklicevanje tožnika na primerljivo sodno prakso v zadevi VSL Cp 1006/2008 v spornem primeru nima pravne podlage.

9. Ker v tožbi uveljavljeni ugovori (glede na navedeno zakonsko ureditev) na drugačno odločitev ne morejo vplivati, je izpodbijana odločitev tožene stranke pravilna in zakonita, zato je sodišče tožbo kot neutemeljeno zavrnilo na podlagi prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1).

10. Odločitev o stroških postopka temelji na četrtem odstavku 25. člena ZUS-1, po katerem trpi vsaka stranka svoje stroške postopka, če sodišče tožbo zavrne.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.