TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
sklep I U 1054/2012
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2013-12-12

zahtevek za vračilo trošarine - umik zahtevka za vračilo trošarine - umik tožbe - ustavitev postopka

Ker je tožnik umaknil letni zahtevek za vračilo trošarine, o kateri se vodi predmetni upravni spor, je sodišče tožnika pozvalo, naj pojasni ali z umikom  zahtevka hkrati umika tudi tožbo v tem upravnem sporu. Tožnik je izjavil, da umika navedeno tožbo, zato je sodišče postopek ustavilo.

Tožnik je 13. 7. 2012 vložil tožbo zoper odločbo Carinskega urada Jesenice DT 42301-112/2012-4 z dne 22. 3. 2012 v zvezi z odločbo Ministrstva za finance DT 498-3-41/2012 z dne 7. 6. 2012 v zadevi vračila plačane trošarine za etanol, ki ga je v letu 2011 uporabil za proizvodnjo koncentriranega izvlečka iz škrlatnega ameriškega slamnika.

Dne 17. 5. 2013 je sodišče prejelo obvestilo tožene stranke, da je tožnik umaknil letni zahtevek za vračilo trošarine, o kateri se vodi predmetni upravni spor. Sodišče je pozvalo tožnika, naj pojasni ali z umikom letnega zahtevka za vračilo trošarine hkrati umika tudi tožbo v tem upravnem sporu. Tožnik je z vlogo, ki jo je sodišče prejelo 29. 11. 2013, izjavil, da umika navedeno tožbo zoper toženo stranko in predlaga ustavitev postopka. Obenem je zaprosil za vračilo 2/3 plačane takse.

Po določbi 34. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) lahko tožnik umakne tožbo brez privolitve toženca do pravnomočne odločbe. Če se tožba umakne, sodišče postopek s sklepom ustavi.

Ker je tožnik tožbo umaknil, je sodišče na podlagi drugega odstavka 34. člena ZUS-1 postopek ustavilo.

Glede vračila sodne takse se upošteva prvi odstavek 37. člena ZST-1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
sklep I U 1774/2012
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2013-12-11

upravni spor - izdaja novega upravnega akta - ustavitev postopka - stroški postopka

V obravnavani zadevi je bil tekom upravnega spora izdan upravni akt, s katerim je dokončno odločeno o tožnikovi pravici, zato je sodišče, upoštevajoč peti odstavek 25. člena ZUS-1 odločilo o stroških postopka na podlagi prvega odstavka 25. člena ZUS-1, po katerem sodišče odloči o stroških postopka po določbah Zakona o pravdnem postopku.

Tožena stranka je dolžna tožeči stranki povrniti stroške tega postopka v znesku 243,96 EUR v roku 15 dni od vročitve te sodbe, po poteku tega roka dalje do plačila z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

Tožnik je 29. 11. 2012 vložil tožbo zoper sklep tožene stranke Bpp 440/2011-10 z dne 30. 10. 2012, s katerim mu je bila odmerjena nagrada in stroški zastopanja v višini 1.072,38 EUR. Med postopkom je tožena stranka izdala sklep Bpp 440/2011-14 z dne 4. 12. 2012, s katerim je v skladu z 273. členom Zakona o splošnem upravnem postopku (v nadaljevanju ZUP) ponovno odločala o predlogu tožnika za odmero nagrade in stroškov zastopanja. S tem sklepom je tožena stranka tožniku še dodatno odmerila nagrado in stroške zastopanja v višini 639,75 EUR.

Sodišče je tožnika z dopisom I U 1774/2013-5 z dne 28. 11. 2013 pozvalo, naj v skladu z drugim odstavkom 39. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) sodišču sporoči ali je z odločbo zadovoljen oz. ali vztraja in v kakšnem delu vztraja pri tožbi oz. ali jo razširja tudi na novi upravni akt. Z dopisom, ki ga je sodišče prejelo 9. 12. 2013, je tožnik obvestil sodišče, da umika tožbo, ker je tožena stranka s sklepom 4. 12. 2012 še dodatno priznala stroške in nagrado, in tako nima več interesa za predmetni postopek, vendar pa vztraja pri povračilu stroškov postopka.

Sodišče je zato na podlagi tretjega odstavka 39. člena ZUS-1 postopek ustavilo.

Ker gre za odločanje na podlagi druge točke 46. člena ZUS-1, je sodišče odločalo po predsednici senata.

Ker je bil v obravnavani zadevi tekom upravnega spora izdan upravni akt, s katerim je dokončno odločeno o tožnikovi pravici, je sodišče, upoštevajoč peti odstavek 25. člena ZUS-1 in odločilo o stroških postopka na podlagi prvega odstavka 25. člena ZUS-1, po katerem sodišče odloči o stroških postopka po določbah Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP). V skladu s prvim odstavkom 154. člena ZPP mora stranka, ki v pravdi ne uspe, nasprotni stranki povrniti stroške postopka, pri čemer sodišče pri odločanju o povrniti stroškov upošteva stroške, ki so bili potrebni (enako tudi sklep UPRS I U 418/2012 z dne 11. 4. 2012). Sodišče je pri določitvi višine priznanih stroškov upoštevalo 25. člen Zakona o odvetniški tarifi (v nadaljevanju ZOdvT) in vrednost predmeta v višini 3500,00 EUR ter po tar. št. 3100 določilo stroške v višini 183,30 EUR (količnik 1,3 x 141 EUR) ter administrativne stroške v višini 20,00 EUR, vse povečano za 20 % DDV, kar skupaj znaša 243,96 EUR.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
sklep III U 195/2013
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2013-06-26

tožba v upravnem sporu - nepopolna tožba - poziv za odpravo pomanjkljivosti - zavrženje tožbe

Kljub pozivu na odpravo pomanjkljivosti je ostala vloga tožeče stranke nejasna in nepopolna, zato jo je sodišče zavrglo na podlagi drugega odstavka 31. člena ZUS-1.

Upravno sodišče RS, Oddelek v Novi Gorici je dne 6. 6. 2013 prejelo od Okrožnega sodišča v Novi Gorici pisanje ki ga je tožeča stranka naslovila nanj in s katerim vlaga "Pritožbo na odločbo sodišča Bpp 177/2013". Iz besedila ni bilo mogoče razbrati ali dejansko gre za tožbo v upravnem sporu saj v njem navaja razloge za vložitev prošnje za dodelitev brezplačne pravne pomoči in sodišče ponovno naproša, da ji dodeli brezplačno pravno pomoč.

Zaradi nejasnosti in pomanjkljivosti vložene vloge je sodišče tožečo stranko z dopisom opr. št. III U 195/2013-2 z dne 10. 6. 2013, ki ga je prejela dne 11. 6. 2013 pozvalo, da v roku 8 dni od prejema navedenega dopisa, sodišču sporoči, ali je šteti njeno vlogo poslano na Okrožno sodišče v Novi Gorici kot tožbo v upravnem sporu. Sodišče jo je še opozorilo, da če je njen odgovor pritrdilen, naj navede toženo stranko in priloži izpodbijano odločbo. Z istim dopisom je bila tožeča stranka še opozorjena, da če v določenem ji roku ne bo odpravila pomanjkljivosti oziroma na dopis sodišča sploh ne bo odgovorila, bo le to njeno vlogo zavrglo.

V skladu s prvim odstavkom 31. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) predsednik senata, če je tožba nepopolna ali nerazumljiva, zahteva od tožeče stranke naj v določenem roku odpravi pomanjkljivosti. Obenem jo pouči, kaj in kako naj napravi in jo opozori na posledice, če tega ne stori. V drugem odstavku istega člena pa je določeno, da če tožeča stranka v določenem ji roku ne odpravi pomanjkljivosti tožbe in sodišče zaradi tega zadeve ne more obravnavati, le to zavrže tožbo s sklepom.

Ob upoštevanju zgoraj citiranih določb ZUS-1 in dejstva, da je bila vloga tožeče stranke nejasna in nepopolna ter dejstva, da v roku določenem ji v dopisu III U 195/2013-2 z dne 10. 6. 2013, ki ga je prejela dne 11. 6. 2013, na dopis ni odgovorila je sodišče skladno z drugim odstavkom 31. člena ZUS-1 tožbo tožeče stranke zavrglo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
sklep III U 157/2013
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2013-09-06

tožba v upravnem sporu - rok za vložitev tožbe - zavrženje tožbe

Tožeči stranki sta za izpodbijani sklep izvedeli najkasneje 2. 4. 2013, zato bi tožbo morali vložiti najkasneje 3. 5. 2013. Ker sta jo vložili šele 8. 5. 2013 je bila tožba vložena prepozno.

Tožeči stranki sta vložili tožbo s katero izpodbijata v uvodu navedeni sklep Župana Občine Piran s katerim je bilo odločeno, da se odstrani prometni znak „prepovedano parkiranje“ (II-35) in prometni znak „omejitev hitrosti“ (II-30), ki označuje cesto oziroma tisti njen del, na katerem vozila ne smejo voziti z večjo hitrostjo od hitrosti, ki je označena na znaku. Omejitev se nanaša na 5 km/h. Z navedeno tožbo tudi uveljavljata kršitev ustavnih pravic do zdravega življenjskega okolja in osebne lastnine. Navajata, da odstranitev navedenih prometnih znakov na začetku ulice ... ogroža varnost prebivalcev in omejuje dostop tako prebivalcev kot turistov do stanovanjskih hiš v navedeni ulici.

Tožena stranka v odgovoru na tožbo navaja, da se sklep, ki ga tožeči stranki izpodbijata nanaša na spremembo vertikalne signalizacije na javni cesti. Zato ne posega v pravice, obveznosti ali pravne koristi posameznika, pač pa zgolj ureja prometno ureditev za vse udeležence prometa na konkretnem območju javne ceste. Če bi veljalo nasprotno, bi lahko vsak občan vlagal tožbe v upravnem sporu za vsak prometni znak ali drugo signalizacijo, ki mu v danem trenutku ne ustreza.

Tožbo je bilo treba zavreči iz naslednjega razloga:

Iz tožbe, izpodbijanega sklepa in upravnega spisa izhaja, da je bil izpodbijani sklep sprejet dne 15. 3. 2013. Ni sicer mogoče ugotoviti kdaj in na kakšen način je bil objavljen, vendar pa iz tožbe tožečih strank nesporno izhaja, da sta za sklep izvedeli najkasneje 2. 4. 2013, ko sta reagirali na odstranjena prometna znaka. Tožba v tem upravnem sporu pa je bila vložena dne 8. 5. 2013 priporočeno po pošti.

V prvem odstavku 28. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) je določeno, da je tožbo treba vložiti v 30-tih dneh od vročitve upravnega akta, s katerim je bil končan postopek. Po upravno sodni praksi se šteje datum, ko je stranka izvedela za izdani upravni akt oziroma akt kot dan začetka 30-dnevnega roka za vložitev tožbe v upravnem sporu. Glede na povedano (tožeči stranki sta izvedeli za izpodbijani sklep najkasneje 2. 4. 2013) bi morali vložiti tožbo najkasneje 3. 5. 2013 (30 dan je bil državni praznik, zato se prenese zadnji dan 30-dnevnega roka na prvi delavnik po prazniku). Tožeči stranki pa sta tožbo vložili šele 8. 5. 2013, torej po preteku 30-dnevnega roka za vložitev tožbe.

Glede na povedano je bilo treba tožbo skladno z določbo 2. točke prvega odstavka 36. člena ZUS-1, zavreči kot prepozno.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

sklep IV U 49/2013, enako tudi IV U 193/2013
UPRS sklep I U 1531/2013
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2013-12-18

tožba v upravnem sporu - pooblaščenec za sprejemanje pisanj - zavrženje tožbe

Tožnik, ki živi v tujini in nima pooblaščenca v RS, v postavljenem roku ni

imenoval pooblaščenca za sprejemanje pisanj v RS, zato je moralo sodišče tožbo zavreči.

Sodišče je dne 4. 10. 2013 prejelo tožbo v upravnem sporu, ki jo je vložil tožnik, ki ima naslov stalnega prebivališča v tujini.

Ker tožnik nima pooblaščenca v Republiki Sloveniji, prav tako pa ob vložitvi tožbe ni imenoval pooblaščenca za sprejemanje pisanj v Republiki Sloveniji, je sodišče s sklepom I U 1531/2013-4 z dne 25. 10. 2013 na podlagi določbe prvega odstavka 146. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) v zvezi s prvim odstavkom 22. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) imenovalo začasno zastopnico za sprejemanje pisanj in ji naložilo, da tožniku vroči sklep I U 1531/2013-5 z dne 25. 10. 2013. S slednjim sklepom pa je sodišče tožniku naložilo, naj v roku 30 dni od vročitve tega sklepa začasni zastopnici imenuje svojega pooblaščenca za sprejemanje pisanj v Republiki Sloveniji, ter ga opozorilo, da bo v nasprotnem primeru na podlagi določbe prvega odstavka 146. člena ZPP tožbo zavrglo.

Oba navedena sklepa je začasna zastopnica prejela dne 29. 10. 2013, tožniku pa sta bila sklepa skupaj z dopisom začasne zastopnice vročena dne 12. 11. 2013.

V času odločanja sodišča je preteklo več kot 30 dni, odkar je bil sklep vročen začasni zastopnici oziroma je preteklo 36 dni, odkar je tožnik prejel oba zgoraj navedena sklepa z dne 25. 10. 2013. Kljub pravilni vročitvi pa tožnik v danem tridesetdnevnem roku ni imenoval svojega pooblaščenca za sprejemanje pisanj v Republiki Sloveniji, niti ni zaprosil za morebitno podaljšanje sodno določenega roka. Sodišče je zato na podlagi prvega odstavka 146. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1 tožbo zavrglo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
UPRS sklep I U 1759/2012
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2013-02-05

davčna izvršba - lastninska pravica na predmetu izvršbe - ugotovitveni zahtevek o stvarni pravici - stvarna pristojnost - odstop zadeve pristojnemu sodišču

Upravno sodišče RS ni stvarno pristojno za reševanje spora, v katerem tožnik predlaga, da se ugotovi obstoj lastninske pravice na premičninah, zarubljenih s strani davčnega organa.

I. Upravno sodišče Republike Slovenije ni stvarno pristojno za odločanje v tej zadevi.

II. Po pravnomočnosti tega sklepa se zadeva odstopi stvarno pristojnemu Okrožnemu sodišču v Ljubljani.

Tožeča stranka je dne 27. 11. 2012 na Upravno sodišče RS vložila tožbo s katero predlaga, naj sodišče razsodi, da se ugotovi obstoj lastninske pravice tožeče stranke na premičninah, zarubljenih po sklepu Davčne uprave RS, Davčnega urada Ljubljana o davčni izvršbi št. DT-42914-3165/2012-1 08-3121-10 z dne 23. 5. 2012. V tožbi navaja, da je bila s sklepom Davčnega urada Ljubljana št. DT-42914-3165/2012-4 08-3121-10 z dne 14. 11. 2012 napotena, da v roku 8 dni vloži tožbo zoper toženo stranko na ugotovitev lastninske pravice na premičninah in opremi po že navedenem sklepu z dne 23. 5. 2012. Nato navaja dejstva in okoliščine, s katerimi utemeljuje svojo lastninsko pravico na premičninah in se sklicuje na prodajno pogodbo z dne 17. 7. 2012.  Sodišču predlaga, naj zahtevku za ugotovitev obstoja lastninske pravice na predmetih izvršbe ugodi in toženi stranki naloži povrnitev stroškov postopka.

Upravno sodišče RS ni stvarno pristojno za reševanje tega spora.

V obravnavnem primeru tožnik s tožbo ne izpodbija sklepa Davčne uprave RS, Davčnega urada Ljubljana št. DT-42914-3165/2012-4 08-3121-10 z dne 14. 11. 2012 . Tožnik namreč na podlagi navedenega sklepa s tožbo zahteva ugotovitev njegove lastninske pravice na predmetu davčne izvršbe (premičnine – stroji in oprema).

V Zakonu o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) ni določeno, da sodišče v upravnem sporu lahko obravnava tudi ugotovitvene zahtevke o stvarnih pravicah, kadar so le-te v upravnih zadevah sporne. Glede na določbo 33. člena ZUS-1 tožnik s tožbo vloženo v upravnem sporu namreč lahko zahteva le odpravo upravnega akta, izdajo oziroma vročitev upravnega akta ali spremembo upravnega akta. V zakonu o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) pa je določeno, da sodišče odloča o sporih iz premoženjsko pravnih in drugih civilno pravnih razmerij, razen če so kateri od navedenih sporov po posebnem zakonu v pristojnosti specializiranega sodišča ali drugega organa (1. člen ZPP). Za sojenje v sporih o premoženjsko pravnih zahtevkih, če vrednost spornega predmeta presega 20.000,00 EUR pa so pristojna okrožna sodišča.

Ob upoštevanju navedenega je sodišče skladno s prvim odstavkom 19. člena ZPP, ki se na podlagi 22. člena ZUS-1 primemo uporablja v upravnem sporu, ugotovilo, da za odločanje v tej zadevi ni stvarno pristojno. Zato bo zadevo po pravnomočnosti tega sklepa odstopilo Okrožnemu sodišču v Ljubljani, kot krajevno in stvarno pristojnemu sodišču.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
UPRS sklep I U 456/2012
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2013-01-30

upravni spor - tožba zaradi molka organa - molk organa druge stopnje - ustavitev postopka

Ker tožnik sodišču v danem roku 15 dni na poziv sodišča ni odgovoril, je sodišče ob upoštevanju določbe tretjega odstavka 39. člena ZUS-1 postopek ustavilo.

Tožnik je pri tem sodišču dne 27. 3. 2012 vložil tožbo zaradi molka organa druge stopnje v zvezi s pritožbo zoper v uvodu navedeno prvostopno odločbo Upravne enote Ljubljana.

Sodišče je toženko z dopisom I U 456/2012-6 z dne 19. 4. 2012 pozvalo, da v roku 30 dni sodišču pošlje vse spise, ki se nanašajo na zadevo in sporoči razlog, zakaj v zadevi še ni odločeno. Toženka je na navedeni dopis odgovorila 18. 5. 2012, pri čemer vsebinskega odgovora ni podala, je pa sodišču posredovala spisovno dokumentacijo.

Na podlagi posredovane spisovne dokumentacije zadeve je sodišče ugotovilo, da je drugostopni organ (Ministrstvo za kmetijstvo in okolje RS) o tožnikovi pritožbi zoper odločbo Upravne enote Ljubljana št. 330-2168/2011-4 z dne 29. 9. 2011 odločilo dne 22. 3. 2012 z odločbo št. 33008-165/2011/3.

Po določbi prvega odstavka 39. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) mora organ, če med sodnim postopkom v primeru molka pozneje izda upravni akt, to sporočiti sodišču, pri katerem je sprožen spor. V drugem odstavku istega člena tega zakona pa je določeno, da v primeru iz prejšnjega odstavka zahteva sodišče od tožnika, da mu v 15 dneh sporoči, ali vztraja in v kakšnem delu vztraja pri tožbi oziroma ali jo razširja tudi na spremenjeni oziroma novi upravni akt. Če tožnik izjavi, da vztraja pri tožbi, sodišče postopek nadaljuje, sicer pa postopek s sklepom ustavi (tretji odstavek 39. člena ZUS-1).

Glede na to, da iz posredovane spisovne dokumentacije izhaja, da je drugostopni organ odločil o tožnikovi pritožbi zoper navedeno odločbo prve stopnje, je sodišče v skladu s citiranimi določbami 39. člena ZUS-1 tožnika z dopisom I U 456/2012-9 z dne 9. 1. 2013 pozvalo, da v roku 15 dni sporoči sodišču, ali je z izdano drugostopno odločbo z dne 22. 3. 2012 zadovoljen, ali vztraja in v kakšnem delu vztraja pri tožbi oziroma ali jo razširja tudi na novi upravni akt. Hkrati ga je opozorilo, da če v odmerjenem roku ne bo ničesar izjavil, bo sodišče postopek s sklepom ustavilo.

Tožnik je navedeni dopis sodišča prejel 10. 1. 2013, kar izhaja iz vročilnice v sodnem spisu. Ker v danem roku 15 dni sodišču na poziv ni odgovoril, je sodišče ob upoštevanju določbe tretjega odstavka 39. člena ZUS-1 postopek ustavilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
UPRS sklep I U 1320/2013, enako tudi I U 1418/2013
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2013-09-18

brezplačna pravna pomoč - sodne počitnice - procesni roki - tek procesnih rokov - nujna zadeva - zavrženje tožbe

Za zadeve brezplačne pravne pomoči je v četrtem odstavku 34. člena ZBPP določeno, da se zadeve v upravnem sporu po tem zakonu obravnavajo kot nujne.

II. Vsaka stranka trpi svoje stroške upravnega spora.

Tožnik je po svojih pooblaščenkah 20. avgusta 2013 priporočeno po pošti vložil tožbo v upravnem sporu zoper odločbo predsednika Okrožnega sodišča v Ljubljani, navedeno v uvodu tega sklepa, s katero je bila zavrnjena njegova prošnja za dodelitev brezplačne pravne pomoči.

Toženka je sodišču predložila upravne spise zadeve, vključno z dokazilom (vročilnico) o vročitvi izpodbijane odločbe tožniku.

Tožbo je bilo treba zavreči kot prepozno.

Po določbi prvega odstavka 28. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) je treba tožbo vložiti v 30 dneh od vročitve upravnega akta, s katerim je bil končan postopek. Ta akt je v obravnavanem primeru izpodbijana odločba, ki je bila, kot je razvidno iz vročilnice v predloženih spisih, tožniku (po pooblaščenki) vročena 18. julija 2013. 30-dnevni rok za vložitev tožbe (na katerega je bil tožnik opozorjen v pravnem pouku izpodbijane odločbe) je tako začel teči 19. julija 2013 in je, ker je bila 17. avgusta 2013 sobota, potekel v ponedeljek, 19. avgusta 2013. Tožnik pa je tožbo, kot že povedano, vložil šele naslednji dan, 20. avgusta 2013, s tega dne priporočeno po pošti oddano poštno pošiljko. To pomeni, da je tožbo vložil po poteku zakonsko določenega roka.

Po določbi tretjega odstavka 83. člena Zakona o sodiščih (v nadaljevanju ZS) sicer  procesni roki v času sodnih počitnic od 15. julija do 15. avgusta ne tečejo, razen v zadevah, ki so kot nujne opredeljene v drugem odstavku tega člena - kot takšne se, poleg posebej naštetih, štejejo tudi vse druge zadeve, za katere tako določa zakon (9. alinea drugega odstavka 83. člena ZS). Za zadeve brezplačne pravne pomoči, med katere sodi tudi obravnavana, je tako določeno v četrtem odstavku 34. člena Zakona o brezplačni pravni pomoči (ZBPP), po katerem se zadeve v upravnem sporu po tem zakonu obravnavajo kot nujne.

Če je tožba vložena prepozno, jo mora sodišče po določbi 2. točke prvega odstavka 36. člena ZUS-1 s sklepom zavreči, zato je odločilo, kot izhaja iz I. točke izreka tega sklepa.

Odločitev o stroških postopka (II. točka izreka sklepa) pa temelji na določbi četrtega odstavka 25. člena ZUS-1, po kateri v primeru, če sodišče tožbo zavrže, vsaka stranka trpi svoje stroške postopka.

O hkrati s tožbo podanem predlogu tožnika za oprostitev plačila sodne takse sodišče ni odločalo, saj je tožnik plačila sodnih taks v tej zadevi oproščen že na podlagi samega zakona (četrti odstavek 10. člena Zakona o sodnih taksah, ZST-1).

Opr. št: I U 1418/2013, ECLI:SI:UPRS:2013:I.U.1418.2013

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
UPRS sklep III U 293/2013
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2013-11-18

Igor Lučovnik (preds.), Nevenka Zajc (poroč.), Andrej Orel

upravni spor - tožba v upravnem sporu - procesna sposobnost - po procesno nesposobni osebi vložena tožba - zavrženje tožbe

Ob preizkusu tožbe je sodišče ugotovilo, da tožnik nima pravdne sposobnosti, zakoniti zastopnik pa je sodišču sporočil, da tožbe ne odobrava. Sodišče je zato  tožnikov tožbo zavrglo na podlagi petega odstavka 81. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1.

Tožnik je dne 12. 9. 2013 vložil tožbo v upravnem sporu, s katero izpodbija sklep Komisije RS za varstvo pacientovih pravic, št. 021-39/2011/60 z dne 14. 8. 2013, s katerim je bila zavržena njegova zahteva za drugo obravnavo.

Ob preizkusu tožbe je sodišče ugotovilo, da tožnik nima pravdne sposobnosti, saj mu je bila s sklepom Temeljnega sodišča v Ljubljani, Enote v Domžalah, opr. št. N 54/87 z dne 6. 1. 1988, odvzeta opravilna sposobnost. Z odločbo Centra za socialno delo (v nadaljevanju CSD) Domžale, št. 584-31/79-16 z dne 8. 9. 1999, mu je bil za zakonitega zastopnika določen CSD Domžale.

Na podlagi navedenega je sodišče z dopisom, opr. št. III U 293/2013-10 z dne 24. 10. 2013, skladno z določbami 81. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) v zvezi s prvim odstavkom 22. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1), CSD Domžale pozvalo, da mu v roku 8 dni od vročitve dopisa sporoči, ali tožnikovo tožbo odobrava.

CSD Domžale je z dopisom, št. 584-31/79-9 z dne 30. 10. 2013, sodišču sporočil, da predmetne tožbe ne odobrava. Sodišče je zato tožnikovo tožbo zavrglo na podlagi petega odstavka 81. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

UPRS sklep I U 1178/2015, enako tudi I U 1224/2015