UPRS sodba IV U 102/2014
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2014-12-11

Majda Kovačič (preds.), Melita Ambrož (poroč.), Andrej Kmecl

brezplačna pravna pomoč - vračilo prejete brezplačne pravne pomoči - uspeh v postopku - pridobitev premoženja ali dohodkov

Vračilo prejetega zneska BPP je po določbah 48. člena ZBPP vezano na pridobitev premoženja ali dohodkov na podlagi pravnomočne sodne odločbe, izdane v zadevi, za katero je bila BPP dodeljena. Pri tem od upravičenca do BPP ni dopustno terjati več, kot je v postopku dejansko dobil, zato ta določba po presoji sodišča ne posega v tožnikov socialni položaj oziroma ga ne bi smela poslabšati, zato sodišče tožbeni ugovor, ki se nanaša na ogrožanje tožnikovega socialnega položaja, zavrača kot neutemeljen.

II. Vsaka stranka trpi svoje stroške postopka.

1. Tožena stranka je z izpodbijano odločbo odločila, da je A.A., tožnik v tem upravnem sporu, dolžan plačati 889,11 EUR stroškov, izplačanih iz sredstev brezplačne pravne pomoči (v nadaljevanju BPP). Prosilcu je bila z odločbo opr. št. Bpp 1635/2009 z dne 23. 11. 2009 dodeljena izredna BPP, v obliki pravnega svetovanja in zastopanja ter oprostitve plačila stroškov pravdnega postopka pred sodiščem na prvi stopnji, v postopku Okrajnega sodišča v Velenju, opr. št. P 25/2010. S sodbo opr. št. P 25/2010 z dne 23. 9. 2011, v zvezi s sodbo Višjega sodišča v Celju, opr. št. Cp 213/2012 z dne 6. 9. 2012, ki je postala pravnomočna 6. 9. 2012 in izvršljiva 18. 10. 2012, je bilo odločeno, da je nasprotna stranka upravičencu do BPP dolžna plačati odškodnino v višini 826,38 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 19. 7. 2009 dalje do plačila in 18,21 EUR pritožbenih stroškov. Glede na nizek uspeh upravičenca mu nasprotna stranka ni bila dolžna vrniti nobenih pravdnih stroškov.

2. Nadalje je tožena stranka ugotovila, da je bila iz sredstev BPP, na podlagi sklepa opr. št. Bpp 1635/2009 z dne 15. 12. 2011, odvetniku prosilca dne 9. 2. 2012 izplačana  nagrada in stroški v višini 728,76 EUR. Na podlagi sklepov Okrajnega sodišča v Velenju je bila iz sredstev BPP izplačana tudi nagrada izvedenca B.B. v višini 728,96 EUR (dne 31. 5. 2011) in v višini 308,41 EUR (dne 30. 12. 2011).Tako so bili v zvezi z izvajanjem BPP v konkretni pravdni zadevi iz sredstev BPP kriti stroški v skupni višini 1.766,13 EUR.

3. Tožena stranka se je sklicevala na določbo 48. člena Zakona o brezplačni pravni pomoči (v nadaljevanju ZBPP) in na podlagi pridobljenega podatka (dne 5. 11. 2012) s strani zavarovalnice C. d.d., da je svojo obveznost plačila odškodnine že izpolnila,  odločila, da je prosilec dolžan vrniti znesek prejete BPP v višini  889,11 EUR.

4. Tožnik vlaga tožbo zaradi  nepravilne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja, napačne uporabe materialnega prava in bistvenih kršitev določb postopka. Izpodbijana odločba krši tudi tožnikovo, z Ustavo RS zagotovljeno človekovo pravico do enakosti pred zakonom, pravico do sodnega varstva in načelo socialne države.

5. Povzema odločitev tožene stranke in navaja, da mora tožnik celoten znesek, ki ga je pridobil iz naslova odškodnine, sedaj vrniti. Takšno postopanje tožene stranke, ki je sicer skladno z določbo 48. člena ZBPP, je v nasprotju z institutom BPP, to pomeni, da je določba 48. člena ZBPP v nasprotju z Ustavo RS, saj le navidezno zagotavlja uresničevanje načela pravne in socialne države in dostop do sodnega varstva. Tožnikov finančni položaj je še vedno izredno slab. Je prejemnik denarne socialne pomoči in zahtevanega zneska ni sposoben vrniti. Odškodnino je dobil nakazano leta 2012, vračilo sredstev pa tožena stranka terja šele sedaj. Tudi to dejstvo dokazuje ustavno nevzdržnost, saj ogroža socialni položaj prosilca, ki mora sredstva vračati. Sodišču predlaga, da tožbi ugodi in izpodbijano odločbo odpravi. Predlaga tudi povrnitev stroškov postopka.

6. Tožena stranka je sodišču poslala upravnem spise. Odgovora na tožbo ni poslala.

8. V obravnavani zadevi sodišče uvodoma ugotavlja, da med strankama nisi sporni podatki, na katerih temelji izpodbijana odločitev. Tako ni sporen podatek, da je bila odvetniku prosilca izplačana nagrada in stroški v višini 728,76 EUR, niti podatek, da so v zadevi P 25/2010 nastali še drugi stroški, ki so bili izplačani iz naslova BPP, skupaj 1.766,13 EUR. Prav tako ni sporen podatek, da je bila tožniku v prej navedeni pravdni zadevi prisojena odškodnina v višini  826,38 EUR, ki je bila s strani nasprotne stranke v pravdi, tožniku, skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi, že plačana (oktobra 2012).

9. Glede na navedeno, dejansko stanje na katerem temelji izpodbijana odločitev, med strankama ni sporno. Na tej dejanski podlagi je sodišče presodilo, da je odločitev tožene stranke skladna z določbo prvega odstavka 48. člena ZBPP, čemur tožnik v tožbi ne oporeka, ne strinja pa se z zakonsko ureditvijo, ki jo ocenjuje kot neustavno, v nasprotju z načelom pravne in sociale države in dostopom do sodnega varstva.

10. Po določbi prvega odstavka 48. člena ZBPP je upravičenec do BPP, ki je v postopku delno ali v celoti uspel in je na podlagi pravnomočne odločbe sodišča ali na podlagi izvensodne ali sodne poravnave pridobil premoženje ali dohodke, dolžan povrniti Republiki Sloveniji razliko med stroški, ki so bili dejansko plačani iz naslova BPP, in zneskom, ki ga je povrnila nasprotna stranka iz naslova stroškov postopka, oziroma tistim zneskom, ki ga je Republika Slovenija izterjala od nasprotne stranke v skladu s 46. členom tega zakona.

11. Gre za ureditev, ki je po presoji sodišča skladna z namenom BPP, to je uresničevanju pravice do sodnega varstva po načelu enakopravnosti, upoštevajoč socialni položaj osebe, ki brez škode za svoje preživljanje in preživljanje svoje družine te pravice ne bi mogla uresničevati. Gre torej za institut, ki zagotavlja dostop do sodišča tudi socialno šibkim strankam in takšna ureditev po presoji sodišča ni ustavno neskladna. Vračilo prejetega zneska BPP je po določbah 48. člena vezano na pridobitev premoženja ali dohodkov na podlagi pravnomočne sodne odločbe, izdane v zadevi, za katero je bila BPP dodeljena. Pri tem od upravičenca do BPP ni dopustno terjati več, kot je v postopku dejansko dobil, zato ta določba po presoji sodišča ne posega v tožnikov socialni položaj oziroma ga ne bi smela poslabšati, zato sodišče tožbeni ugovor, ki se nanaša na ogrožanje tožnikovega socialnega položaja zavrača kot neutemeljen.

12. Sodišče je na podlagi navedenega tožbo, v skladu z določbo prvega odstavka 63. člena ZUS-1, kot neutemeljeno zavrnilo.

13. V primeru, ko sodišče tožbo zavrne, vsaka stranka trpi svoje stroške postopka (4. odstavek 25. člena ZUS-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.