sodba I U 400/2014
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2014-04-29

Bojana Prezelj Trampuž (preds.), mag. Slavica Ivanović Koca 	     (poroč.), Adriana Hribar Milič

brezplačna pravna pomoč - pogoji za dodelitev brezplačne pravne pomoči - verjeten izgled za uspeh - očitno nerazumna zadeva

V obravnavani zadevi gre za očitno nerazumno zadevo in je pričakovanje tožnika v očitnem nesorazmerju z dejanskim stanjem stvari in v nasprotju z izidom v zadevah s podobnim dejanskim stanjem in pravno podlago. Dodelitev BPP za vložitev tožbe zoper odločbo ZPIZ po poteku roka za njeno vložitev ni bila po mnenju sodišča nerazumna, saj navedena zadeva glede na zadeve s podobnim dejanskim stanjem, nima verjetnega izgleda za uspeh.

Z izpodbijano odločbo je Strokovna služba za brezplačno pravno pomoč (v nadaljevanju organ za BPP) zavrnila prošnjo tožnika z dne 2. 10. 2013 za dodelitev brezplačne pravne pomoči (v nadaljevanju BPP), s katero je zahteval pravno svetovanje in zastopanje v socialnem sporu zoper Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje Slovenije (v nadaljevanju ZPIZ) zaradi pravice do invalidske pokojnine, ki se obravnava pred Delovnim in socialnim sodiščem v Ljubljani (v nadaljevanju DSS) pod opr. št. XII Ps 2524/2013. V ponovljenem postopku je organ za BPP vpogledal v listine iz spisa DSS Ps 452/2013 in XII Ps 2524/2013. Tožena stranka se sklicuje na 7. člen in 26. člen Zakona o brezplačni pravni pomoči (v nadaljevanju ZBPP). Navaja, da ni ugotavljala, ali tožnik izpolnjuje finančne pogoje za BPP v skladu z določili 13. člena in 19. člena ZBPP. Tožena stranka je namreč ugotovila, da niso izpolnjeni pogoji iz prvega odstavka 24. člena ZBPP, ki ga citira. Iz prošnje tožnika in prilog ter spisa XII Ps 2524/2013 izhaja, da tožnik želi BPP v zvezi z zadevo zaradi pravice do pokojnine v zvezi z odločbo ZPIZ Slovenije 15 5079279 z dne 19. 1. 2007. V zvezi s to odločbo je tožnik 23. 2. 2007 vložil nepopolno vlogo (kar je razvidno iz spisa Ps 452/2007). Vloge ni dopolnil v skladu s sklepom z dne 16. 3. 2007 in je DSS s sklepom 25. 5. 2007 njegovo vlogo zavrglo. Sklep je postal 13. 6. 2007 pravnomočen. Glede na to, da je 23. 2. 2007 tožnik že vložil tožbo, je nedvomno, da je rok za vložitev tožbe potekel najkasneje 26. 3. 2007. Vloga oz. tožba, ki jo tožnik v zvezi z zgoraj navedeno odločbo ZPIZ, 11. 9. 2013 vložil na DSS v Ljubljani je torej nedvomno vložena prepozno in jo bo sodišče, tudi če jo tožnik popravi, glede na izid v takšnih in podobnih zadevah, kot prepozno zavrglo. Zato niso izpolnjeni pogoji 24. člena ZBPP glede razumnosti zadeve, saj je rok za vložitev tožbe potekel že pred vložitvijo vloge oz. tožbe v zadevi XII Ps 2524/2013.

Tožnik je vložil laično tožbo, v kateri navaja vsebinske razloge v zvezi z delovno dobo glede na odločbo ZPIZ z dne 19. 1. 2007 oz. glede nepriznavanje zavarovalne dobe v določenem obdobju (od 5. 12. 1967 oz. nepriznanje staža v zvezi z vajeništvom v tovarni A.). Tožnik sodišču predlaga, da odpravi izpodbijano odločbo.

V odgovoru na tožbo tožena stranka vztraja pri razlogih izpodbijane odločbe ter ponavlja razloge, ki jih je pojasnila v svoji obrazložitvi. Pojasni, da je vloga tožnika 11. 9. 2013 v zvezi z odločbo ZPIZ prepozna in da bo tožnikovo vlogo tudi, če jo tožnik popravi, v skladu s sklepom XII Ps 2524/2013 z dne 25. 9. 2013, torej, da naj predložil overjen prevod vloge, glede na izid v takšnih in podobnih zadevah, DSS kot prepozno zavrglo.

Po tretjem odstavku 11. člena ZBPP se pri odločanju o prošnji za dodelitev BPP ugotavljajo finančni položaj prosilca in drugi pogoji, določeni s tem zakonom. Po 24. členu ZBPP se pri presoji dodelitve BPP kot pogoji upoštevajo okoliščine in dejstva o zadevi, v zvezi s katero prosilec vlaga prošnjo za odobritev BPP, predvsem da zadeva ni očitno nerazumna oz. da ima prosilec v zadevi verjetne izglede za uspeh, tako da je razumno začeti postopek oz. se ga udeleževati ali tvegati v postopku pravna sredstva oz. nanje odgovarjati in je zadeva pomembna za prosilčev osebni in socialno ekonomski položaj oz. je pričakovani izid zadeve za prosilca ali njegovo družino življenjskega pomena. Po povedanem gre za dva pogoja, torej objektivni (procesni ) in finančni pogoj (subjektivni pogoj), ki morata biti izpolnjena kumulativno, kar pomeni, da v primeru, da en pogoj ni izpolnjen, prosilcu ni mogoče dodeliti BPP.

V obravnavanem primeru je tožena stranka preizkušala pogoj glede verjetnosti izgleda za uspeh v zadevi, v kateri tožnik prosi za BPP. Po tretjem odstavku 24. člena ZBPP se šteje, da je zadeva očitno nerazumna, če je pričakovanje ali zahtevek prosilca v očitnem nesorazmerju z dejanskim stanjem stvari, če je očitno, da stranka zlorablja možnost BPP za zadevo, za katero ne bi uporabila pravnih storitev, tudi če bi ji njen finančni položaj to omogočal, ali če je pričakovanje ali zahteva prosilca očitno v nasprotju z izidom v zadevah s podobnim dejanskim stanjem in pravno podlago ali če je pričakovanje ali zahteva osebe v očitnem nasprotju z načeli pravičnosti in morale.

Po mnenju sodišča je tožena stranka eksplicitno pojasnila, v čem je razlog, da je tožnikova vloga za dodelitev BPP v primeru, kot je obravnavani, brez izgleda za uspeh, torej da gre v smislu ZBPP za očitno nerazumno zadevo. Tudi po mnenju sodišča je pričakovanje oz. zahtevek tožnika v očitnem nesorazmerju z dejanskim stanjem stvari oz. z izidom v zadevah s podobnim dejanskim stanjem in pravno podlago. Tožena stranka je pojasnila, da iz spisa DSS Ps 452/2007 izhaja, da je tožnik v zvezi z isto odločbo, za katero želi BPP, tj. v zvezi z odločbo ZPIZ z dne 19. 1. 2007, na sodišče že vložil nepopolno vlogo 23. 2. 2007, ki pa je ni dopolnil in je bila s sklepom zavržena 25. 5. 2007. Sklep je postal pravnomočen 13. 6. 2007. Sodišče se strinja z razlogi tožene stranke, da bi glede na 30-dnevi rok za vložitev tožbe zoper odločbe upravnih organov v socialnih sporih po prejemu odločbe drugostopenjskega organa, nedvomno rok za vložitev tožbe (glede na to, da je 23. 2. 2007 že vložil tožbo), potekel najkasneje 26. 3. 2007.

Zato gre tudi po mnenju sodišča v obravnavani zadevi za očitno nerazumno zadevo in je pričakovanje tožnika v očitnem nesorazmerju z dejanskim stanjem stvari in v nasprotju z izidom v zadevah s podobnim dejanskim stanjem in pravno podlago. Kot pravilno pojasni tožena stranka, bi bila dodelitev BPP v obravnavanem primeru za vložitev tožbe zoper odločbo ZPIZ 15 5079279 z dne 19. 1. 2007 po poteku roka za vložitev tožbe tudi po mnenju sodišča nerazumna, saj zadeva, v zvezi s katero je tožnik zaprosil za dodelitev BPP, glede na zadeve s podobnim dejanskim stanjem, po povedanem nima verjetnega izgleda za uspeh.

Ker je po povedanem izpodbijana odločba pravilna in zakonita, tožba pa neutemeljena, je sodišče tožbo na podlagi prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1), kot neutemeljeno zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.