UPRS sodba I U 1285/2013
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2013-09-04

mag. Damjan Gantar (preds.), dr. Boštjan Zalar (poroč.), Jonika Marflak Trontelj

BREZPLAČNA PRAVNA POMOČ - UPRAVNI POSTOPEK

brezplačna pravna pomoč - prošnja za dodelitev brezplačne pravne pomoči - nepopolna vloga - poziv k dopolnitvi vloge - pridobivanje podatkov po uradni dolžnosti - posredovanje nepopolnih podatkov - zavrženje vloge

Prošnja za BPP mora vsebovati vse elemente, ki jih določa 32. člen ZBPP, če le teh ne vsebuje, mora organ za BPP postopati po določilih ZUP in od vlagatelja zahtevati, da vlogo v postavljenem roku dopolni ali popravi, saj je dokazno breme glede izpolnjevanja pogojev za dodelitev BPP na strani prosilca.

Tožnica ni predložila pisne izjave o premoženjskem stanju, ki jo prosilec poda pod kazensko in premoženjsko odgovornostjo na obrazcu, ki je sestavni del prošnje za dodelitev BPP in je predpisana s Pravilnikom o obrazcu prošnje za dodelitev brezplačne pravne pomoči. Organ pridobi za ugotavljanje premoženjskega stanja prosilca potrebne podatke iz uradnih evidenc po uradni dolžnosti, vendar pa je po izrecni določbi 1. odstavka 20. člena ZBPP podlaga za ugotavljanje tega stanja šele pod kazensko in premoženjsko odgovornostjo podana pisna izjava prosilca o premoženjskem stanju.

Z izpodbijanim aktom je Upravno sodišče RS v Ljubljani na podlagi 2., 31.a, 34. in 37. člena Zakona o brezplačni pravni pomoči (ZBPP) ter 67. in 130. člena Zakona o splošnem upravnem postopku (ZUP) odločilo, da se prošnja A.A., za dodelitev brezplačne pravne pomoči v obliki in obsegu pravnega svetovanja in zastopanja v postopku pred sodiščem v zvezi s pritožbo zoper sodbo Upravnega sodišča RS v Ljubljani št. I U 409/2013-6 z dne 14. 5. 2013 ter kot oprostitev plačila stroškov sodnega postopka, zavrže. Organ se sklicuje na 1., 2., 3. in 4. odstavek 32. člena ZBPP, 1. odstavek 20. člena ZBPP, 2. odstavek 34. člena ZBPP ter na 1. odstavek 2. člena in 1. in 2. odstavek 4. člena Pravilnika o obrazcu prošnje za dodelitev brezplačne pravne pomoči ter na 1. odstavek 66. člena ZUP in 1. ter 2. odstavek 67. člena ZUP.

Organ ugotavlja, da zadevna prošnja ni bila vložena na predpisanem obrazcu, njena vsebina pa je bila nepopolna, saj je bilo iz vloge prosilke mogoče razbrati le podatke o zadevi ter obliki in obsegu uveljavljene BPP, ni pa navedla ostalih podatkov iz 3. odstavka 32. člena ZBPP. Zato je bila s pozivom poučena, kako je treba glede na določbe ZBPP in pravilnika vložiti prošnjo za dodelitev BPP oziroma kaj mora ta vsebovati, ter da njena prošnja ni vložena na predpisanem obrazcu in da je njena vsebina nepopolna ter zato ni primerna za obravnavo. Prosilka je bila pozvana, naj v roku 8 dni od prejema poziva svojo prošnjo dopolni tako, da jo predloži pisno na obrazcu BPP št. 1 ali pa vlogo dopolni z manjkajočimi rubrikami tako, da bo vsebovala vsebino posameznih rubrik obrazca; da predloži dokazila o prejetih plačah in drugih prejemkih iz dela, če jih ima, v zadnjih treh mesecih pred vložitvijo prošnje za vsak mesec posebej, za prosilko in za njene družinske člane, ter da predloži dokazila o podatkih, ki predstavljajo davčno tajnost prosilke in njenih družinskih članov, če odklonijo, da te podatke po uradni dolžnosti pridobi organ za BPP. Prosilka je bila tudi opozorjena na pravne posledice, če v postavljenem 8-dnevnem roku ne bo odpravila pomanjkljivosti prošnje, kot ji je naloženo, torej, da jo bo pristojni organ za BPP s sklepom zavrgel.

Prosilka se je na poziv odzvala z dopisom, ki ga je organ prejel dne 26. 6. 2013, in v katerem je med drugim navedla, da se na podlagi četrtega odstavka 11. člena ZBPP pri upravičencih do brezplačne pravne pomoči iz 4. točke 1. odstavka 10. člena tega zakona finančni položaj prosilca ne ugotavlja, kar pomeni, da je sodni poziv brezpredmeten. Glede na to, da je prošnjo vložila v javnem interesu in da je brezposelna, nima plačil iz dela, nima družinskih članov in ni „odklonila“, da davčne podatke organ pridobi po uradni dolžnosti, zato jo rubrike v obrazcu ne zadevajo.

Organ pravi, da določbe 4. odstavka 11. člena ZBPP ni mogoče razlagati na način, kot ga razlaga prosilka. Po tej določbi se pri upravičencih do BPP iz 4. točke 1. odstavka 10. člena ZBPP finančni položaj ne ugotavlja. Upravičenci iz 4. točke 1. odstavka 10. člena ZBPP pa so nevladne organizacije in združenja, ki delujejo neprofitno in v javnem interesu ter so vpisane v ustrezen register v skladu z veljavno zakonodajo, v sporih v zvezi z opravljanjem dejavnosti v javnem interesu oziroma z namenom, zaradi katerega so ustanovljene. Ker pa je prosilka v tej zadevi vložila vlogo kot fizična oseba, je organ za BPP v skladu z določbo 3. odstavka 11. člena ZBPP pri odločanju o prošnji za dodelitev BPP dolžan ugotavljati finančni položaj prosilke, kar je po določilih ZBPP eden od pogojev za dodelitev BPP.

Organ za BPP ugotavlja, da je prosilka v dopolnitvi navedla, da je brezposelna, da nima plač niti nadomestil, priložila pa ni nobenih dokazil. Prav tako ni navedla nobenih podatkov o svojem premoženjskem stanju. Tako ni navedla, ali ima prihranke in če jih ima, pri kateri banki, pa tudi ni izjavila, da prihrankov nima; prav tako ni navedla zahtevanih podatkov, ki se nanašajo na morebitno (so)lastništvo nepremičnin ali kakršnegakoli drugega premoženja, pa tudi ni jasno in nedvoumno podala izjave, da nima nikakršnega premoženja. Navedla tudi ni podatkov o svojem dohodkovnem stanju: in sicer ni navedla podatkov o morebitnih dohodkih oziroma prejemkih v zadnjih 3 mesecih pred mesecem vložitve prošnje (kot so npr. denarno nadomestilo za brezposelnost, prejemki, doseženi z opravljanjem storitev in poslov po pogodbah ali na drugi podlagi, ali kakršnikoli drugi redni dohodki ali prejemki), pa tudi ne podatkov o občasnih dohodkih v zadnjih 12 mesecih pred mesecem vložitve prošnje (kot so regres, odpravnine, jubilejne nagrade, dividende, dediščine, dobiček iz kapitala ali kakršnikoli drugi morebitni dohodki), ni pa niti jasno in nedvoumno izjavila, da nima oziroma da v omenjenem obdobju ni imela nikakršnih dohodkov ali prejemkov. Prošnja za BPP mora vsebovati vse elemente, ki jih določa 32. člen ZBPP, če le teh ne vsebuje, mora organ za BPP postopati po določilih ZUP in od vlagatelja zahtevati, da vlogo v postavljenem roku dopolni ali popravi, saj je dokazno breme glede izpolnjevanja pogojev za dodelitev BPP na strani prosilca (tako tudi sodna praksa npr. sodbe Upravnega sodišča RS II U 104/2011 z dne 18. 5. 2011 in Vrhovnega sodišča RS I Up 895/2006 z dne 15. 6. 2006).

Tožnica ni predložila pisne izjave o premoženjskem stanju, ki jo prosilec poda pod kazensko in premoženjsko odgovornostjo na obrazcu, ki je sestavni del prošnje za dodelitev BPP (1. odstavek 20. člena ZBPP), in je predpisana s Pravilnikom. Organ pridobi za ugotavljanje premoženjskega stanja prosilca potrebne podatke iz uradnih evidenc po uradni dolžnosti (2. in 3. odstavek 20. člena ZBPP), vendar pa je po izrecni določbi 1. odstavka 20. člena ZBPP podlaga za ugotavljanje tega stanja šele pod kazensko in premoženjsko odgovornostjo podana pisna izjava prosilca o premoženjskem stanju. Da je takšna izjava s predpisano vsebino obvezen sestavni del prošnje za dodelitev BPP, pa poleg že citiranih določb ZBPP, kaže tudi določba 5. odstavka 20. člena tega zakona, po kateri v primeru, če prosilec v zadevni izjavi navaja neresnične podatke o premoženjskem stanju, pristojni organ za BPP o tem izda odločbo, prosilec pa nadaljnjih šest mesecev ne more ponovno zaprositi za BPP. Brez jasno, nedvoumno in popolno podane predpisane pisne izjave prosilca o premoženjskem stanju pa seveda ni mogoče ugotavljati, ali je prosilec v izjavi navajal neresnične podatke (tako tudi sodna praksa npr. sodbe Upravnega sodišča RS I U 1593/2011 z dne 25. 10. 2011, II U 333/2010 z dne 22. 12. 2010, I U 865/2010 z dne 18. 8. 2010, III U 274/2010 z dne 1. 7. 2010 in Vrhovnega sodišča RS I Up 1584/2006 z dne 30. 11. 2006). Glede na navedeno je pristojni organ za BPP prošnjo kot nepopolno in neprimerno za nadaljnje obravnavanje zavrgel na podlagi 2. odstavka 67. člena ZUP v zvezi z 2. odstavkom 34. člena ZBPP.

Tožnica je vložila tožbo in predlog za oprostitev plačila sodne takse in drugih stroškov postopka in za dodelitev brezplačne pravne pomoči iz razloga brezposelnosti. Pravi, da izpodbijani sklep nima podlage v zakonu, predlaga, da sodišče njeni tožbi ugodi in izpodbijani sklep odpravi in razveljavi ter ji dodeli brezplačno pravno zastopanje v zadevi, v kateri jo potrebuje na podlagi zakona. Namen določbe 12. člena ZBPP je, da se premoženjsko stanje brezposelnega, ki ne prejema niti socialne pomoči, ne ugotavlja. V obravnavanem primeru gre za postopek odločanja o dodelitvi brezplačne pravne pomoči, za katero je zaprosila iz razloga brezposelnosti, kar pomeni, da se njeno premoženjsko stanje ne ugotavlja. Na podlagi določbe 2. člena ZBPP o odobritvi brezplačne pravne pomoči odloča predsednik specializiranega sodišča, kar pomeni, da je zakonodajalec z zakonom izrecno opredelil obseg normativnih pristojnosti za dodelitev brezplačne pravne pomoči, ki jo ima samo predsednik sodišča. Zadeva pod opr. št. Bpp 8/2013-4 z dne 11. 3. 2013 ni upravna zadeva na podlagi ZUS-1 niti na podlagi kateregakoli drugega zakona. Glede na navedeno je ugotovitev organa za BPP, da je treba prosilkino prošnjo po določbi 1. odstavka 24. člena v zvezi z določbo 2. odstavka 37. člena ZBPP zavrniti kot neutemeljeno iz razloga, ki ga zakon sploh ne omenja, v celoti nepravilna in nezakonita. Dejstvo je, da tožnica zoper tovrstne odgovore tožene stranke, ki nimajo podlage v zakonu, nima nobenih možnosti za uspeh, kar vse pomeni, da je njena zahteva za dodelitev brezplačne pravne pomoči za pritožbo zoper odgovore tožene stranke, Mestne občine A., ki jih ne pozna noben veljaven zakon, še kako utemeljeno in zato v celoti pravilna in zakonita. Sklicuje se na 1. odstavek 24. člena ZBPP.

Tožnica je predmetno tožbo vložila v interesu občanov, kot članica mestnega sveta Mestne občine A., kar vse pomeni, da so podatki o sejninah, ki jih dobiva od Mestne občine A., ki so predmet te vloge, v celoti pravilni in zakoniti. Prihodki tožnice iz naslova zaposlitve na Ministrstvu so za obravnavani postopek, začeti v javnem interesu, popolnoma brezpredmetni. Prav tako pa tožnica ponovno poudarja, da je sodnica, ki ni organ za BPP, podatke pridobila iz zasebne tožbe, zaradi česar so za predmetno zadevo, vloženo v javnem interesu, nerelevantni.  Višja sodnica, ki ni organ za BPP, nima na podlagi 1. odst. 33. člena ZBPP, ki ni v zvezi z 2. odstavkom ZBPP, nobenih pravic. Podatke o zaposlitvi tožnice je pridobila iz zasebne tožbe, kar vse pomeni, da jih je pridobila brez soglasja tožnice, na način, da je zlorabila vpogled v zasebno tožbo tožnice, ki jo sodišče vodi pod opr. št. I U 1494/2009, kar tudi navaja v izpodbijanem sklepu in se nato sklicevala na vpogled v uradno evidenco Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije, kar vse pomeni, da jih je pridobila protizakonito. Pravice državljanov so zagotovljene na način, določen v 87. členu Ustave RS in jih je mogoče uresničevati samo z omejevanjem državnih organov in sodišč, kar pomeni, da izpodbijani odločitvi, ki ni utemeljena na zakonu, ni mogoče ugovarjati na podlagi zakona.

Tako kot v zadevi I U 1359/2012-5 z dne 17. 10. 2012 in I U 759/2013 z dne 29. 5. 2013, kjer je šlo za spor med istima strankama o deloma istovrstni zadevi, sodišče tudi v tej zadevi ponavlja stališče, da iz določila 12. člen ZBPP ne izhaja, da organ ne ugotavlja finančnega položaja prosilke, če je le-ta brezposelna. Kar zadeva uporabo določb ZUP v zvezi z ZBPP glede pravilnega vlaganja prošnje za brezplačno pravno pomoč, po pregledu izpodbijane odločbe in predloženih spisov sodišče ugotavlja, da je izpodbijana odločba pravilna in zakonita. Pravilni so tudi njeni razlogi, zato jih sodišče ne ponavlja, temveč se na podlagi 2. odstavka 71. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) nanje sklicuje. Ob tem sodišče ugotavlja tudi, da se tožnica v tožbi sklicuje na 1. odstavek 24. člena ZBPP, vendar pa tožena stranka tožničine prošnje ni zavrgla na tej podlagi, ampak ker tožničina vloga ni bila sposobna za vsebinsko obravnavo na podlagi določb ZUP. Tudi tožbeni ugovor glede odločanja o odobritvi brezplačne pravne pomoči, za katero je pristojen predsednik specializiranega sodišča, in ne pooblaščeni sodnik, je sodišče zavrnilo tožničine argumente že v zadevi I U 1359/2012-5 (in v zadevi I U 759/2013) in jih zavrača tudi v tem upravnem sporu iz istih razlogov. V 3. odstavku 2. člena ZBPP je določeno, da o odobritvi brezplačne pravne pomoči odloča predsednik okrožnega sodišča oziroma predsednik specializiranega sodišča prve stopnje, ta pa lahko za odločanje pooblasti drugega sodnika, ki ima položaj svetnika na okrožnem oziroma specializiranem sodišču. Kolikor tožnica z nekaterimi tožbenimi ugovori meri na neustreznost zakonodaje, po kateri Upravno sodišče v upravnem sporu presoja zakonitost odločbe organa za brezplačno pravno pomoč Upravnega sodišča, pa sodišče pripominja, da je Ustavno sodišče o tem vprašanju že odločalo v postopku zahteve za presojo ustavnosti zakona in je odločilo, da 3. odstavek 2. člena in 4. ter 5. odstavek 34. člena ZBPP niso v neskladju z Ustavo (U-I-125/10 z dne 31. 5. 2012). Izpodbijana odločba je tako pravilna in zakonita, tožbene navedbe pa neutemeljene, zato je sodišče tožbo na podlagi določb 63. člena ZUS-1 kot neutemeljeno zavrnilo. Tožnica je v tej zadevi sicer vložila prošnjo za brezplačno pravno pomoč, o kateri pa organ za brezplačno pravno pomoč še ni odločal. Sodišče z odločanjem v tem upravnem sporu ni čakalo na odločitev organa za brezplačno pravno pomoč, ker je ocenilo, da glede na verižno vlaganje prošenj za brezplačno pravno pomoč in pravnih sredstev v tovrstnih postopkih ne glede na dejanske in pravne okoliščine posamičnega primera s strani tožnice v tej zadevi ni nesorazmerno (glede na interes varstva pravice do brezplačne pravne pomoči drugih prosilcev) poseženo v pravico tožnice do učinkovitega sodnega varstva iz 23. člena Ustave v zvezi z 3. odstavkom 15. člena Ustave. Na tej podlagi je sodišče tožbo zavrnilo kot neutemeljeno (1. odstavek 63. člena ZUS-1).

Tožnica je že po samem Zakonu o sodnih taksah (ZST-1, 4. odstavek 10. člena) oproščena plačila sodnih taks v tej zadevi, zato sodišče ni o njeni prošnji za oprostitev plačila sodnih taks odločalo posebej v izreku sodbe, drugih stroškov pa tožnica niti ni prijavila, a do njih niti ni upravičena (5. odstavek 34. člena ZBPP), ker je sodišče tožbo zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.