sklep in sodba III U 1/2013
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2013-09-06

posebna brezplačna pravna pomoč - pogoji za dodelitev posebne brezplačne pravne pomoči - ustavna pritožba - izčrpanje vseh pravnih sredstev - vrednost spornega predmeta

Prosilec za BPP v pravdni zadevi ni vložil izrednega pravnega sredstva, kar pomeni, da ni izčrpal vseh pravnih sredstev, poleg tega pa gre za spor majhne vrednosti, zato je tožena stranka pravilno zavrnila njegovo prošnjo za dodelitev posebne BPP v zvezi z ustavno pritožbo zoper sodbo, izdano v navedeni pravdni zadevi.

I. Postopek v tem upravnem sporu, prekinjen s sklepom št. III U 1/2013-10 z dne 26. 4. 2013, se nadaljuje.

Sodišče je s sklepom III U 1/2013-10 z dne 26. 4. 2013 prekinilo postopek v upravnem sporu, ki je bil začet z vložitvijo tožbe tožeče stranke zoper odločbo o dodelitvi brezplačne pravne pomoči Okrožnega sodišča v Novi Gorici opr. št. Bpp 390/2012 z dne 9. 10. 2012. Tožeča stranka je namreč z vloženo tožbo prosila za dodelitev brezplačne pravne pomoči v tem upravnem sporu. Ker je služba za brezplačno pravno pomoč pri Upravnem sodišču RS postopek dodelitve brezplačne pravne pomoči prekinila do pridobitve pojasnila o pravu Bosne in Hercegovine na področju uveljavljanja brezplačne pravne pomoči tujcev v upravnih zadevah pred sodišči Bosne in Hercegovine, je bilo treba upravni spor, ki se vodi pod opr. št. III U 1/2013 prekiniti do pravnomočne odločitve o delitvi brezplačne pravne pomoči tožeči stranki v zvezi z vloženo tožbo v tem upravnem sporu zoper odločbo Okrožnega sodišča v Novi Gorici opr. št. Bpp 290/2012.

Služba za brezplačno pravno pomoč Upravnega sodišča RS je s sklepom opr. št. Bpp 28/2013-5 z dne 11. 6. 2013 sklenila, da s sklepom opr. št. Bpp 28/2013-4 z dne 15. 4. 2013 prekinjen postopek odločanja o dodelitvi brezplačne pravne pomoči, nadaljuje.

Ker zoper navedeni sklep pritožba ni dovoljena, je sodišče v skladu s 50. členom Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) odločilo, da postopek, ki je bil prekinjen s sklepom III U 1/2013-10 z dne 26. 4. 2013, nadaljuje.

Z izpodbijano odločbo je služba za brezplačno pravno pomoč Okrožnega sodišča v Novi Gorici zavrnila prošnjo tožeče stranke za dodelitev posebne oblike brezplačne pravne pomoči. Iz obrazložitve izpodbijane odločbe izhaja, da je tožeča stranka pri Okrajnem sodišču v Idriji vložila prošnjo za dodelitev brezplačne pravne pomoči v obsegu odvetniške pravne pomoči za vložitev ustavne pritožbe v zvezi s sodbo Okrajnega sodišča v Idriji P 2/2009 z dne 17. 1. 2012 oziroma sodbo Višjega sodišča v Kopru Cp 620/2012 z dne 3. 9. 2012. V prošnji za dodelitev brezplačne pravne pomoči je navajala kršitev nedotakljivosti osebne integritete, nedotakljivosti zasebnosti in osebnostnih pravic ter drugih človekovih pravic in svoboščin. Prošnja je bila odposlana v reševanje službi za brezplačno pravno pomoč Okrožnega sodišča v Novi Gorici. V postopku je bilo ugotovljeno, da je predmet spora v pravdni zadevi Okrajnega sodišča v Idriji P 2/2009 plačilo zneska glavnice v višini 1.785,19 EUR-a ter pripadkov. Tožeča stranka v navedeni pravdi tudi ni vložila izrednega pravnega sredstva, kar pomeni, da ni izčrpala vseh pravnih sredstev. Poleg tega gre za zadevo, za katero se šteje, da za tožečo stranko ne bi imela hujših posledic, saj gre, upoštevajoč znesek glavnice, za spor majhne vrednosti, ki ga definira Zakon o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) v prvem odstavku 443. člen, kot spor, ki se nanaša na denarno terjatev v višini do 2.000,00 EUR-a. Ker torej niso izpolnjeni objektivni pogoji iz petega odstavka 24. člena Zakona o brezplačni pravni pomoči (v nadaljevanju ZBPP) v zvezi s 55.a členom Zakona o ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) niso podani pogoji za odobritev brezplačne pravne pomoči tožeči stranki v navedeni pravdni zadevi.

Tožeča stranka v tožbi smiselno navaja, da se ji onemogoča vlaganje pravnih sredstev v navedeni pravdni zadevi, zato je njena zahteva, da se ji omogoči odvetniška brezplačna pravna pomoč, toliko bolj utemeljena. V nadaljevanju še navaja, da ugotovitev, da ni izčrpala vseh pravnih sredstev pred vložitvijo ustavne pritožbe ni dovolj utemeljena. Zaradi vsega povedanega smiselno predlaga, da sodišče izpodbijano odločbo odpravi in jo vrne toženi stranki v ponoven postopek.

Tožena stranka je sodišču poslala upravne spise, odgovora na tožbo pa ni podala.

Po presoji sodišča je odločba tožene stranke pravilna in zakonita, ima oporo v citiranih določbah Zakona o brezplačni pravni pomoči (v nadaljevanju ZBPP) ter izhaja iz podatkov v upravnem spisu. Ker je tožena stranka v obrazložitvi izpodbijane odločbe podala pravilne razloge za svojo odločitev, sodišče v celoti sledi njeni obrazložitvi in ponovno ne navaja razlogov za svojo odločitev (drugi odstavek 71. člena Zakona o upravnem sporu, v nadaljevanju ZUS-1). V zvezi z navedbami v tožbi pa še dodaja:

Ali so podani pogoji za vložitev ustavne pritožbe je opredeljeno v Zakonu o ustavnem sodišču. Tako je v 51. členu ZUstS določeno, da se lahko ustavna pritožba vloži šele po izčrpanju vseh pravnih sredstev. Pred izčrpanjem vseh pravnih sredstev pa lahko Ustavno sodišče le izjemoma odloča o ustavni pritožbi in sicer če je zatrjevana kršitev očitna in če bi z izvršitvijo posamičnega akta nastale za pritožnika nepopravljive posledice. V 55. a členu navedenega zakona pa je še določeno, da ustavna pritožba ni dovoljenja, če ne gre za kršitev človekovih pravic in temeljnih svoboščin, ki bi imele za pritožnika hujše posledice, pri čemer se po zakonu šteje da ne gre za hujše posledice med drugim tudi v primeru, kadar gre za posamične akte, izdane v sporih majhne vrednosti po določbah zakona, ki ureja pravdni postopek. Nesporno je bilo ugotovljeno, da tožeča stranka v pravdni zadevi P 2/2009, ki se vodi pred Okrajnim sodiščem Idriji ni vložila izrednega pravnega sredstva, kar pomeni, da ni izčrpala vseh pravnih sredstev. Poleg tega pa je nesporno, da gre, glede na znesek glavnice (1.785,19 EUR), za spor majhne vrednosti, ki ga določa prvi odstavek 443. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP), ki govori o sporu majhne vrednosti, kadar višina denarnih terjatev znaša do 2.000 EUR. Glede na vse povedano je bilo torej v izpodbijani odločbi pravilno ugotovljeno, da ni izpolnjen objektivni pogoj iz petega odstavka 24. člena Zakona o brezplačni pravni pomoči.

Glede na vse navedeno je sodišče tožbo, v skladu s prvim odstavkom 63. člena Zakona o upravnem sporu, zavrnilo kot neutemeljeno, saj je bilo ugotovljeno, da je bil postopek pred izdajo izpodbijanega upravnega akta pravilen in da je odločba pravilna in na zakonu utemeljena.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.