UPRS sodba III U 305/2012
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2013-09-06

Igor Lučovnik (preds.), Nevenka Zajc (poroč.), Andrej Orel

upravni postopek - žalitev upravnega organa - žalitev uradne osebe - denarna kazen

Po presoji sodišča so tožnikove navedbe v vlogi: "Kakorkoli, iz dokumenta z dne 4. 8. 2011 je enoznačno razvidno, da vi odgovarjate v imenu udbofašistično kriminalno skorumpiranega B.B. in v imenu C.C. s.p., ko poskušate (op.a. na kretenoidni način!!) opravičevati vdor v hidrantno omrežje in krajo vode, ki ste jo v sostorilstvu izvedli dne 10. 10. 2010, vse za potrebe vaše upravno/strokovno nezadostne/invalidne pogodbene partnerice za rušitev C.C. s.p." hudo žaljive in nedostojne tako do uradne osebe kot do državnega organa RS. Iz podatkov v upravnih spisih namreč izhaja, da je izpodbijani sklep izdal gradbeni inšpektor B.B., ki je sporno vlogo prejel. Upravni organ prve stopnje je zato tožniku upravičeno izrekel denarno kazen.

Gradbeni inšpektor (v nadaljevanju upravni organ prve stopnje) je z izpodbijanim sklepom pod točko 1. izreka odločil, da je A.A. (v nadaljevanju tožnik) dolžan plačati kazen v višini 500 eurov, ker je v svoji vlogi z dne 12. 9. 2011 hudo žalil uradno osebo in državni organ Republike Slovenije. Pod točko 2. izreka je upravni organ prve stopnje odločil, da je tožnik dolžan plačati denarno kazen v 8 dneh po prejemu izpodbijanega sklepa na račun s številko 0110-0100-0518-755. Pod točko 3. izreka je tožnika opozoril, da če ne bo plačal kazni v predpisanem roku in v znesku, se izpodbijani sklep o denarni kazni zaradi žalitve pošlje carinskemu organu v izvršitev, brez predhodnega pisnega opomina. Pod točko 4. izreka izpodbijanega sklepa pa je upravni organ prve stopnje še odločil, da stroškov postopka ni. Iz obrazložitve sklepa izhaja, da je gradbeni inšpektor kaznoval tožnika s kaznijo v višini 500 eurov, zaradi razžalitve v vlogi tožnika, ki jo je upravni organ 14. 9. 2011 prejel kot poizvedbo tožnika z dne 12. 9. 2011 in v kateri je napisal: "Kakorkoli, iz dokumenta RS MOP IRSOP št. 356-02-72/2004-332 z dne 4. 8. 2011 je enoznačno razvidno, da vi odgovarjate v imenu udbofašistično kriminalno skorumpiranega B.B. in v imenu C.C. s.p., ko poskušate (op.a. na kretenoidni način!!) opravičevati vdor v hidrantno omrežje in krajo vode, ki ste jo v sostorilstvu izvedli dne 14. 10. 2010, vse za potrebe vaše upravno/strokovno nezadostne/invalidne pogodbene partnerice za rušitev C.C. s.p.." Iz navedenega teksta je razvidno, da se tekst nanaša na gradbenega inšpektorja B.B. S tem je tožnik žalil uradno osebo. Po presoji upravnega organa je več kot očitno, da je zavezanec hote in grobo večkrat žalil tako organ kot uradno osebo, zato je na podlagi tretjega odstavka 111. člena ZUP, temu primerno tožniku izrečena najvišja kazen.

Ministrstvo za infrastrukturo in prostor (v nadaljevanju pritožbeni organ) je z odločbo z dne 8. 8. 2012, pritožbo tožnika zoper navedeni sklep upravnega organa prve stopnje kot neutemeljeno zavrnilo.

Tožnik v tožbi izpodbija sklep upravnega organa prve stopnje. Navaja, da kategorično prereka sklep o denarni kazni zaradi večkratne ničnosti, saj oseba, ki ga je izdala za to ni imela pooblastila. Sklicuje se na določbe 111. in 112. člena ZUP in zatrjuje, da oseba, ki je sklep podpisala, postopka ni niti začela in niti nadaljevala. Za izdajo sklepa gradbeni inšpektor ni imel pooblastila. Tožnik v tožbi navaja predvsem okoliščine in dejstva v zvezi z glavnim postopkom v zadevi rušenja stanovanjskega objekta, ki naj bi potekalo brez pravne podlage. Na podlagi navedb v tožbi tožnik pričakuje, da bo sodišče izpodbijani sklep odpravilo.

Po presoji sodišča je izpodbijani sklep pravilen in zakonit, ima oporo v navedenih predpisih ter izhaja iz podatkov v upravnih spisih. Sodišče zaradi tega v celoti sledi obrazložitvi izpodbijanega sklepa, dopolnjenega z obrazložitvijo odločbe pritožbenega organa (drugi odstavek 71. člena Zakona o upravnem sporu, v nadaljevanju ZUS-1). V zvezi s tožbenimi ugovori pa še dodaja:

Zakon o splošnem upravnem postopku (v nadaljnjem besedilu ZUP) v prvem odstavku 109. člena določa, da mora uradna oseba, ki vodi dejanja postopka skrbeti za red pri delu in za dostojanstvo organa. V tretjem odstavku 111. člena ZUP pa je določeno, da organ lahko kaznuje z denarno kaznijo do 500 EUR tistega, ki v vlogi žali organ, uradno osebo, stranko z nasprotnim interesom ali druge udeležence v postopku. Pri tem je žalitev organa ali uradne osebe treba pojmovati zlasti kot poseg v dostojanstvo organa, kot na primer njegov ugled, zunanjo in objektivno čast in dobro ime v javnosti (stališče Vrhovnega sodišča RS v sodbi U 12/2008).

Po oceni sodišča je zmotno stališče tožnika, ki meni, da so zatrjevane kršitve ZUP in materialnega zakona podane z okoliščinami, na katere se sklicuje. Dejstvo, komu in kaj je v vlogi z dne 12. 9. 2011 tožnik zapisal, za tožnika ni sporno. Prav zapis v navedeni vlogi pa je tudi po oceni sodišča hudo žaljiv in nedostojen tako do uradne osebe kot do državnega organa Republike Slovenije. Iz podatkov v upravnih spisih namreč izhaja, da je izpodbijani sklep izdal gradbeni inšpektor B.B., ki je sporno vlogo prejel. Zato tudi tožbena trditev, da navedeni gradbeni inšpektor, ni imel pooblastila za izdajo izpodbijanega sklepa ni utemeljena. Na ugotovitev, da so v vlogi z dne 12. 9. 2011 žalitve, ki pomenijo nedostojen način komuniciranja z upravnim organom, ne morejo vplivati niti okoliščine s katerimi tožnik utemeljuje dokumentirano resnico. V vlogi z dne 12. 9. 2011, ki se nahaja v upravnih spisih so zato tudi po presoji sodišča podani elementi ravnanja iz tretjega odstavka 111. člena ZUP. Zato je upravni organ prve stopnje tožniku upravičeno izrekel denarno kazen.

Tožniku sodišče še pojasnjuje, da ima kot stranka sicer res pravico, da se z odločitvijo upravnih organov ne strinja, vendar pa mora svoje nestrinjanje navkljub prizadetosti izraziti na povsem drugačen in spoštljiv način.

Ker je izpodbijani sklep upravnega organa prve stopnje pravilen in zakonit, sodišče pa v postopku pred njegovo izdajo ni našlo nepravilnosti, na katere je dolžno paziti po uradni dolžnosti, je na podlagi prvega odstavka 63. člena ZUS-1 tožbo kot neutemeljeno zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

UPRS sodba III U 17/2012, enako tudi III U 18/2012

UPRS sodba III U 290/2012, enako tudi III U 175/2012, III U 291/2012