sodba I U 605/2012
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2012-11-13

Bojana Prezelj Trampuž (preds.), Petra Stanonik Bošnjak (poroč.), Adriana Hribar Milič

DDV - molk organa druge stopnje - odločanje o pritožbi

Tožena stranka zatrjuje, da glede na vrstni red reševanja in na zapletenost zadeve o pritožbi še ni odločila, vendar ne glede na število pritožbenih zadev, bi po presoji sodišča morala pritožbo tožeče stranke po vložitvi njene nove zahteve obravnavati kot prednostno.

Tožbi se ugodi in se toženi stranki naloži, da v roku 60 dni izda upravni akt, s katerim bo odločila o pritožbi tožeče stranke zoper odločbo Davčnega urada Ljubljana št. DT 0610-1486/2010 21 0803 31 z dne 16. 11. 2010.

Tožena stranka je dolžna tožeči stranki povrniti stroške tega postopka v znesku 350,00 EUR v roku 15 dni od vročitve te sodbe, od poteka tega roka dalje do plačila z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

Davčna uprava Republike Slovenije, Davčni urad Ljubljana je z odločbo št. DT 0610-1486/2010 21 0803 31 z dne 16. 11. 2010, pod točko 1 izreka odločila, da se tožniku dodatno odmeri davek na dodano vrednost (DDV) za davčno obdobje marec 2010 od osnove 1.183.020,40 EUR po stopnji 20 % v znesku 237.637,00 EUR; za april 2010 od osnove 223.727,00 EUR po stopnji 20 %  v znesku 45.638,00 EUR. Pod točko 2 izreka je določila, da mora obveznost iz 1. točke biti plačana v 30-ih dneh od vročitve odločbe, po preteku tega roka pa se bodo zaračunale zamudne obresti. Točka 3 izreka določa, da se tožniku priglasitev stroškov ne prizna in pod točko 4, da pritožba ne zadrži izvršitve te odločbe.

Tožeča stranka vlaga tožbo zaradi molka upravnega organa druge stopnje. Navaja, da je zoper prvostopenjsko odločbo v odprtem pritožbenem roku dne 20. 12. 2010 vložila pritožbo. Tožena stranka o pritožbi ni odločila, zato je 28. 3. 2011 tožeča stranka vložila zahtevo za izdajo odločbe. Tožena stranka kljub zahtevi z dne 28. 3. 2011 o pritožbi tožeče stranke ni odločila, zato je tožeča stranka na podlagi drugega odstavka 28. člena Zakona o upravnem sporu (ZUS-1) izpolnila predpostavke za vložitev tožbe zaradi molka organa. Tožeča stranka sodišču predlaga, da sodišče tožbi ugodi in odločbo organa prve stopnje odpravi ter ustavi postopek oziroma samo odloči o stvari (65. člen ZUS-1), podredno pa tožeča stranka predlaga, da sodišče tožbi ugodi in odločbo odpravi ter vrne zadevo toženi stranki v ponoven postopek (tretji odstavek 64. člena ZUS-1) in ji naloži, da v roku 60 dni od prejema te odločbe odloči o pritožbi in da ji povrne stroške postopka. V tožbenih navedbah navaja vse pritožbene razloge, ki so navedeni tudi v pritožbi zoper upravno odločbo prve stopnje, ki je sodišče v sodbi ne povzema.

Tožena stranka sodišču predlaga, naj z zadevo počaka do konca septembra 2012, ko naj bi o zadevi tožena stranka sprejela odločitev.

Po določbi drugega odstavka 28. člena ZUS-1 sme stranka začeti upravni spor, kot če bi bila njena pritožba zavrnjena, če organ druge stopnje v dveh mesecih ali pa v krajšem, s posebnim predpisom določenem roku ne izda odločbe o pritožbi in če je tudi na novo zahtevo ne izda v nadaljnjih sedmih dneh.

Na podlagi dejstev, ki med strankama niso sporna (pritožbo je tožeča stranka vložila dne 20. 12. 2010, nova zahteva tožeče stranke je vložena 28. 3. 2011, odločba o pritožbi še ni izdana) sodišče ugotavlja, da so izpolnjene procesne predpostavke za vložitev tožbe določene v drugem odstavku 28. člena ZUS-1. Tožena stranka z navedbami sicer zatrjuje, da glede na vrstni red reševanja in na zapletenost zadeve, da bo zadeva rešena do konca septembra 2012, vendar ne glede na število pritožbenih zadev, bi morala pritožbo tožeče stranke po vložitvi njene nove zahteve obravnavati kot prednostno.

Na podlagi navedenega sodišče ugotavlja, da je tožba utemeljena in je zato na podlagi prvega odstavka 69. člena ZUS-1 tožbi ugodilo tako, da je toženi stranki naložilo, da v roku 60 dni izda odločbo o pritožbi tožeče stranke. Ker podatki postopka ne dajo zanesljive podlage za odločitev o stvari sami (prvi odstavek 65. člena ZUS-1), sodišče ni imelo podlage za odpravo odločbe z dne 16. 11. 2010, s katero je bilo odločeno oziroma odmerjeno dodano plačilo DDV v višini 283.275,00 EUR s pripadki.

Tožeča stranka je ob vložitvi tožbe zahtevala tudi povrnitev stroškov postopka. Sodišče o njeni zahtevi odloča na podlagi določbe tretjega odstavka 25. člena ZUS-1, ki določa, da če sodišče tožbi ugodi in v upravnem sporu izpodbijani upravni akt odpravi ali ugotovi nezakonitost izpodbijanega akta, se tožeči stranki glede na opravljena procesna dejanja in način obravnavanja zadev v upravnem sporu prisodi pavšalni znesek povračila stroškov skladno s Pravilnikom, ki ga izda minister, pristojen za pravosodje. Prisojeni znesek plača tožena stranka. Upoštevaje določbe 2. člena Pravilnika o povrnitvi stroškov tožnika v upravnem sporu (v nadaljevanju: Pravilnik) sodišče ugotavlja, da je tožečo stranko v upravnem sporu zastopal pooblaščenec, ki je odvetnik, zadeva pa je bila rešena na seji, zato je skladno z določbo drugega odstavka 3. člena Pravilnika tožeči stranki priznalo stroške v višini 350,00 EUR z 20 % DDV.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.