UPRS sodba III U 122/2012
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2013-10-17

Igor Lučovnik (preds.), Nevenka Zajc (poroč.), Andrej Orel

GERK - vpis gerk v register kmetijskih gospodarstev - pravica do uporabe zemljišča

Tožnik s predloženimi listinami ni izkazal, da je lastnik, zakupnik oziroma da ima soglasje lastnika za uporabo predmetnih vinogradov, zato je tožena stranka utemeljeno zavrnila njegovo zahtevo za njihov vpis k njegovemu kmetijskemu gospodarstvu.

II. Vsaka stranka trpi svoje stroške postopka.

Upravna enota Ajdovščina (v nadaljevanju prvostopni organ) je z izpodbijano odločbo v tč. 1. odločila, da se del GERK PID 2567770, ki leži na parc. št. 470/2 k.o. A. in za katerega sta bili izrisani nameri o prekrivanju, št. 4934036, za površino 10841 m2 in št. 4394037, za površino 2990 m2 ter GERK PID 3393198, v površini 3036 m2, ki leži na parc. št. 1189 k.o. B., za katerega je bila izrisana namera o prekrivanju št. 4934040, brišeta s kmetijskega gospodarstva 100181515, nosilke C.C. in vpišeta h kmetijskemu gospodarstvu 100935624, nosilca D.D. V tč. 2: Del GERK PID 2567773, ki leži na parc. št. 948, 951/2 k.o. B., na površini 4213 m2, za katerega je bila izrisana namera o prekrivanju št. 4934038, GERK PID 3175325, ki leži na parc. št. 1500 k.o. B. in ima skupno površino 2559 m2, za katerega je bila izrisana namera o prekrivanju št. 4934039 ter dela GERK PID 2567770, za katera sta bila izrisani nameri o prekrivanju št. 4938832 (del parc. št. 435 k.o. A. na površini 438 m2) in št. 4938831 (del parc. št. 4321 in 436 k.o. A.) se brišejo s kmetijskega gospodarstva 100181515 nosilke C.C. V tč. 3: zahteva D.D. za vpis vinograda na parc. št. 948, 951/2 in 1500 k.o. B. k njegovemu kmetijskemu gospodarstvu s KMG MID 100935624, se zavrne. V tč. 4 in 5: Po dokončnosti odločbe upravna enota po uradni dolžnosti vpiše spremembe v RKG in o vpisanih spremembah stranke obvesti z izpisom; stroškov postopka ni.

Po povzemanju zahteve podane pri prvostopnem organu dne 17. 8. 2011, s katero je tožnik zahteval izbris GERK-ov 2567770 - del s parc. št. 470/2 k.o. A., 2567773 - del s parc. št. 948, 951/2 k.o. B., 3175325 za parc. št. 1500 k.o. B., 3393198 za parc. št. 1189 k.o. B., s kmetijskega gospodarstva C.C. in pripis k njegovemu kmetijskemu gospodarstvu, navajanju poteka postopka in citiranju določb 34. in 35. člena Pravilnika o registru kmetijskih gospodarstev (v nadaljevanju Pravilnik), prvostopni organ ugotavlja, da je tožnik v skladu s 34. členom Pravilnika nesporno dokazal, da ima pravico do uporabe zemljišč na parc. št. 470/2 k.o. B. in 1189 k.o. B. Zato je odločil, da vinograda na navedenih parcelah briše s kmetijskega gospodarstva C.C. in vpiše h kmetijskemu gospodarstvu tožnika. Na podlagi ugotovitve, da za zemljišče parc. št. 948, 951/2 in 1500 k.o. B., tožnik nima pravice uporabe, saj ni predložil soglasja lastnikov k obdelavi teh parcel, je prvostopni organ v skladu z določbami 35. člena Pravilnika, odločil, da se jih briše s kmetijskega gospodarstva C.C. in da se tožnikova zahteva za vpis k njegovemu kmetijskemu gospodarstvu zavrne. Na podlagi istega določila je prvostopni organ odločil tudi, da se v vinogradu GERK PID 2567770 iz RKG briše dele GERK, ki segajo na parc. št. 436, 435 in 431 k.o. B. Ugotovil je, da C.C. za njihov vpis v GERK nima soglasja lastnika, le-ta pa vpisa na svoje kmetijstvo ni predlagal.

Zoper navedeno odločbo je tožnik vložil pritožbo, s katero je izpodbijal odločbo le v delu, s katerim je prvostopni organ zavrnil njegovo zahtevo za vpis vinogradov s parc. št. 1500, 948, 951/2 k.o. B., k njegovemu kmetijskemu gospodarstvu. Tožnikova pritožba je bila z odločbo Ministrstva za kmetijstvo in okolje, št. 33008-178/2011/2 z dne 12. 4. 2012 zavrnjena.

Tožnik v tožbi navaja, da je z delom izpodbijane odločbe prvostopni organ zavrnil njegovo zahtevo za vpis vinogradov s parc. št. 1500, 948 in 951/2 vse k.o. B. h kmetijskemu gospodarstvu tožnika, zato ker tožnik ne bi imel pravice do njihove uporabe. Toženi stranki očita, da je materialno pravo zmotno uporabila, da zato je dejansko stanje nepopolno ugotovila in da ostaja odločitev brez odločilnih razlogov in dejstev. Zato meni, da so v konkretnem primeru podani vsi tožbeni razlogi iz 27. člena ZUS-1.

V nadaljevanju zatrjuje, da je tožnik v postopku predložil ustrezna dokazila o pravici uporabe na navedenih parcelah. Toženi stranki očita, da v postopku ni presojala pravice tožnika do uporabe spornih parcel ampak stvarno pravna upravičenja. Zahtevek je bil zato zavrnjen le zaradi zmotnega enačenja obeh pravic. V zvezi s tem s sklicevanjem na določbe Pravilnika o RKG (7. točka prvega odstavka 2. člena), Stvarnopravnega zakonika (prvi odstavke 37. in drugi odstavek 43. člena SPZ), Zakona o kmetijskih zemljiščih (2. alinea drugega odstavka 19. člena in 28. člena ZKZ) in z navajanjem podatkov, ki izhajajo iz v postopku predloženih dokazil (odločbi o dodelitvi pravice za obnovo vinogradov in dovolitvi obnove izdani v letu 2005, kupna pogodba z dne 20. 4. 1973 za parc. št. 948 in menjalne pogodbe z dne 11. 4. 1986 za parcelo iz katere sta nastali parceli št. 951/1 ter 951/2 vse k.o. B.), utemeljuje trditev, da ima na vseh spornih nepremičninah ne le pravico uporabe, pač pa celo lastniška upravičenja.

Ker pristojni organ, ki bi moral v primeru dvoma glede obstoja pravice uporabe opraviti poizvedbe pri pogodbenikih tožnika (8. člen ZUP), tega ni storil, izpodbijana odločitev nima odločilnih razlogov in dejstev. Zato se tudi ne-da preizkusiti, kot to določa 7. točka drugega odstavka 237. člena ZUP. Glede na to, da ugovori tožnika niti v obrazložitvi odločbe pritožbenega organa niso bili presojeni, uveljavlja tudi absolutno bistveno kršitev pravil postopka po tretjem odstavku v zvezi z 2. točko prvega odstavka 27. člena ZUS-1. Glede na navedeno sodišču predlaga, da tožbi ugodi, obe odločbi odpravi in zadevo vrne toženi stranki v ponoven postopek. Uveljavlja tudi povračilo stroškov tega postopka.

Po vložitvi tožbe je tožnik tožbo dopolnil z navedbami, ki se nanašajo na izrek odločbe. Zatrjuje, da v izreku ni naveden datum vpisa GERK oziroma parcel h kmetijskemu gospodarstvu tožnika. Meni, da bi moral biti kot datum vpisa naveden datum popolno vložene zahteve. Toženi stranki s tem v zvezi očita kršitev določbe tretjega odstavka 143. člena ZKme-1 in prvega odstavka 213. člena ZUP.

Tožena stranka v odgovoru na tožbo prereka tožbene navedbe iz razlogov navedenih v obrazložitvi izpodbijane odločbe in sodišču predlaga, da tožbo kot neutemeljeno zavrne.

Stranka z interesom v tem upravnem sporu v odgovoru na tožbo prereka tožbene navedbe v zvezi s pravico uporabe tožnika in sodišču predlaga, da tožbo kot neutemeljeno zavrne.

Po presoji sodišča je izpodbijana odločba pravilna in zakonita, ima oporo v citiranih materialnih predpisih ter izhaja iz podatkov v upravnih spisih. Sodišče zaradi tega v celoti sledi obrazložitvi izpodbijane odločbe in odločbe pritožbenega upravnega organa in zato ponovno ne navaja razlogov za svojo odločitev. V zvezi z ugovori v tožbi pa še dodaja:

V zadevi ostaja sporno vprašanje ali je tožnik z dokazi, ki jih je predložil zahtevi za vpis vinogradov na parc. št. 948, 951/2 in 1500 k.o. B. k njegovemu kmetijskemu gospodarstvu izkazal pravico do uporabe teh zemljišč v smislu 7. točke prvega odstavka 2. člena Pravilnika o registru kmetijskih gospodarstev (v nadaljevanju Pravilnik).

Po določbi 7. točke prvega odstavka 2. člena Pravilnika so zemljišča v uporabi kmetijskega gospodarstva zemljišča, za katera ima nosilec kmetijskega gospodarstva pravico do uporabe. Pravico do uporabe ima nosilec, ki je lastnik ali zakupnik zemljišča oziroma ima za uporabo zemljišča pridobljeno soglasje lastnika zemljišča ali drugo pravno podlago, iz katere izhaja pravica do uporabe zemljišča. Upravna enota vpiše v register kmetijskih gospodarstev podatke o GERK na podlagi predloga nosilca (22. člen Pravilnika). Tako po določbi 34. člena (prekrivanje GERK med kmetijskimi gospodarstvi) kot po določbi 35. člena Pravilnika (ugotavljanje pravilnosti prijavljenih podatkov in izbris GERK), mora nosilec upravni enoti predložiti dokazila, s katerimi izkazuje pravico uporabe zemljišča. Če nosilec dokazil ne predloži ali če na podlagi predloženih dokazil ugotovi, da pogoji za vpis GERK niso izpolnjeni odloči o izbrisu GERK iz RKG. Nosilec, ki želi na tem zemljišču vpisati GERK, pa mora predložiti dokazila, s katerimi izkazuje pravico do uporabe zemljišča.

Po oceni sodišča je zmotno stališče tožnika, da je s predloženimi odločbami, kupoprodajno pogodbo in s pogodbo o zakupu izkazal pravico do uporabe zemljišč na izpodbijani odločbi obravnavanih zemljiščih. Sodišče ni imelo podlage za dvom v pravilnost dokazne ocene navedenih listin, saj iz njih ne izhaja, da je tožnik na njihovi podlagi postal lastnik, zakupnik ali da je z njimi pridobil soglasje lastnika za njihovo uporabo. Ob upoštevanju že navedenih določb Pravilnika in določb zakonov, na katere se sklicuje tudi tožena stranka, v obrazložitvah obeh odločb (ZKZ, ZKme), tožena stranka po presoji sodišča ni imela podlage za ugotavljanje dejstev, ki so med tožnikom in prizadeto stranko sporna in se očitno nanašajo na stvarno pravna razmerja, ki jih upravni organ v postopku vpisa v register kmetijskih gospodarstev ni pristojen reševati.

Trditev tožnika, da v obrazložitvah odločb tožene stranke niso navedeni razlogi za odločitev in da so podane in zato absolutne bistvene kršitve - določb ZUP je glede na vse navedeno brez podlage in neutemeljena. Tožena stranka je v obeh odločbah navedla razloge zaradi katerih na podlagi predloženih dokazil, glede na določbe ZKZ, ZKme in Pravilnika, ni mogla ugotoviti, da je tožnik lastnik ali zakupnik spornih zemljišč in niti, da ima za uporabo le-teh soglasje lastnika. Pri ugotavljanju pravno pomembnega dejstva, na katerem temelji izpodbijana odločitev pa po presoji sodišča prvostopni organ tudi ni kršil pravil postopka.

Trditev tožnika, da prvostopni upravni organ ni določil datuma vpisa sprememb v RKG ni točna. Iz točke 5. izreka izpodbijane odločbe je razvidno, da se spremembe vpišejo po dokončnosti odločbe. Ker pa tožnik zoper navedeni del izreka izpodbijane odločbe ni vložil pritožbe v tem delu niso izpolnjene procesne predpostavke za presojo zakonitosti odločbe v upravnem sporu (prvi odstavek 6. člena ZUS-1).

Na podlagi navedenega sodišče ugotavlja, da so tožbeni ugovori neutemeljeni. Zato je tožbo kot neutemeljeno zavrnilo po prvem odstavku 63. člena ZUS-1.

Izrek o stroških temelji na določbi četrtega odstavka 25. člena ZUS-1, po kateri trpi vsaka stranka svoje stroške postopka, če sodišče tožbo zavrne.

Pravilnik o registru kmetijskih gospodarstev člen 2, 2/1, 2/1-7.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.