sodba in sklep I U 867/2012
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2012-11-08

INŠPEKCIJSKO NADZORSTVO - GRADBENIŠTVO - UPRAVNI SPOR

inšpekcijski postopek - ukrep gradbenega inšpektorja - nelegalna gradnja - odstranitev objekta - poseg v zasebno lastnino - upravni spor - ničnost upravnega akta

Odstranitev objekta je po 152. členu obvezen inšpekcijski ukrep pri nelegalni gradnji. Z ZGO-1 torej ni določena le prepoved nelegalne gradnje, tj. gradnje brez gradbenega dovoljenja, temveč tudi obvezen ukrep njene odstranitve. Izpodbijani sklep ima torej podlago v pravnomočnem inšpekcijskem ukrepu, zato je neutemeljen tožbeni očitek o njegovi nezakonitosti in o kršitvi pravice do zasebne lastnine iz 33. člena Ustave.

Sodišče sicer lahko upravni akt izreče za ničnega po uradni dolžnosti, vendar pa tako odločitev lahko sprejme le, če je tožba, s katero se akt izpodbija, vložena v roku, ki ga določa zakon.

I. Tožba zoper odločbo Inšpektorata RS za okolje in prostor, Območne enote Ljubljana, Inšpekcijske pisarne Domžale, št. 06122-125/2008/60-4207 z dne 8. 6. 2011 se zavrže.

II. Tožba zoper sklep Inšpektorata RS za okolje in prostor, Območne enote Ljubljana, Inšpekcijske pisarne Domžale, št. 06122-125/2008/66-4207 z dne 10. 11. 2011, v zvezi s 1. točko izreka odločbe Ministrstva za infrastrukturo in prostor št. 0612-245/2008/16 z dne 6. 4. 2012, se zavrne.

III. Vsaka stranka trpi svoje stroške postopka.

Toženka je z izpodbijanim sklepom o dovolitvi izvršbe z dne 10. 11. 2011 v 1. točki izreka ugotovila, da je inšpekcijska odločba istega organa št. 06122-125/2008/60-4207 z dne 8. 6. 2011, s katero je bilo tožniku kot inšpekcijskemu zavezancu naloženo, da mora v roku enega meseca odstraniti prizidek ob južni strani obstoječega objekta na zemljiščih s parc. št. 38/2 in 44, obe k. o. ..., v tlorisni izmeri 4,8 m x 3,6 m, postala izvršljiva 15. 7. 2011 (1. točka) in tožniku naložila, da odrejeno obveznost izvrši do 20. 12. 2011, sicer bo odstranitev objekta opravilo pooblaščeno podjetje (2. točka), o datumu katere bo zavezanec obveščen naknadno (3. točka). Odločila je še, da bo o stroških izvršbe izdan poseben sklep (4. točka) in da pritožba zoper sklep ne zadrži izvršbe (5. točka izreka). Iz obrazložitve je med drugim razvidno, da je bila navedena odločba tožniku vročena 14. 6. 2011 in da tožnik ni izpolnil odrejene obveznosti. Če tega ne bo storil niti v naknadno postavljenem roku, bo dejanje opravil pooblaščeni izvajalec na njegove stroške.

Drugostopenjski upravni organ je 1. točko prvostopenjskega sklepa odpravil v delu, ki se nanaša na datum izvršljivosti navedene določbe in ga nadomestil z datumom 16. 7. 2012, tožnikovo pritožbo pa je zavrnil, ker je ugotovil, da so v obravnavani zadevi izpolnjeni zakonsko določeni pogoji za izdajo navedenega sklepa.

Tožnik se z navedeno odločitvijo ne strinja. Meni, da ne odločba z dne 8. 6. 2011 ne sklep o dovolitvi izvršbe z dne 10. 11. 2011 nimata formalne in materialne pravnomočnosti. Opisuje potek inšpekcijskih postopkov od leta 1980 dalje in se sklicuje na sklep št. 06122-125/2008/4-4207 z dne 7. 2. 2008 o ustavitvi inšpekcijskega postopka, ki ga je urbanistični inšpektor vodil na podlagi odločbe št. 356-38/90. Ker je bil postopek ustavljen, naj bi bile vse inšpekcijske odločbe nične. Kljub temu, da je bilo že ugotovljeno, da je bilo 19. 12. 1966 izdano gradbeno dovoljenje, je inšpektor 23. 3. 2010 ponovno uvedel inšpekcijski postopek. Glede na to, da je bil s sklepom z dne 7. 2. 2008 ustavljen inšpekcijski postopek, ki se je vodil enotno za celoten objekt, se tožnik sklicuje na stališče, na katerem temelji odločitev organa druge stopnje o ničnosti inšpekcijske odločbe, ki je izdana po pravnomočnosti sklepa o ustavitvi postopka. Zato meni, da ne odločba z dne 8. 6. 2011 ne sklep z dne 10. 11. 2011 nimata zakonske podlage, da sta nični, da kršita njegovo pravno varnost in posegata v njegovo s 33. členom Ustave varovano lastninsko pravico. Sodišču predlaga, naj odpravi odločbo (pravilno sklep) z dne 10. 11. 2011 in odločbo z dne 8. 6. 2011, toženki pa naloži, da je dolžna spoštovati pravnomočni sklep o ustavitvi postopka in da se je dolžna vzdržati motitvenih dejanj dokler sklep o ustavitvi postopka ne bo razveljavljen, odpravljen ali spremenjen. Uveljavlja tudi povrnitev vseh stroškov.

Tožba zoper odločbo o inšpekcijskem ukrepu zaradi nelegalne gradnje prizidka z dne 8. 6. 2011 ni dovoljena, zoper sklep o dovolitvi izvršbe inšpekcijskega ukrepa z dne 10. 11. 2011 pa ni utemeljena.

Izpodbijani sklep je bil izdan v postopku upravne izvršbe, predmet tega sklepa o dovolitvi izvršbe pa je nelegalna gradnja prizidka ob južni strani obstoječega objekta delavnice v pritličju in stanovanja v mansardi v tlorisni površini 4,8 m x 3,6 m na zemljišču s parc. št. 38/2 in 44 k. o. ... Da gre za nelegalno gradnjo je ugotovljeno s pravnomočno odločbo z dne 8. 6. 2011, s katero je bil izrečen tudi ukrep odstranitve objekta. Odstranitev objekta je po 152. členu Zakona o graditvi objektov (v nadaljevanju ZGO-1) obvezen inšpekcijski ukrep pri nelegalni gradnji. Z ZGO-1 torej ni določena le prepoved nelegalne gradnje, tj. gradnje brez gradbenega dovoljenja (12.1. točka prvega odstavka 2. člena ZGO-1), temveč tudi obvezen ukrep njene odstranitve (152. člen ZGO-1). Izpodbijani sklep ima torej podlago v pravnomočnem inšpekcijskem ukrepu, zato je neutemeljen tožbeni očitek o njegovi nezakonitosti in o kršitvi pravice do zasebne lastnine iz 33. člena Ustave.

Neutemeljeni so tudi tožbeni ugovori, da izpodbijani sklep temelji na odločbi, ki naj bi bila nezakonita in nična, ker je bila izdana po tem, ko je bil izdan sklep o ustavitvi inšpekcijskega postopka. Odločba z dne 8. 6. 2011, ki je predmet izpodbijanega sklepa, je pravnomočna, saj tožnik zoper odločitev o zavrnitvi pritožbe zoper navedeno inšpekcijsko odločbo v delu, ki se nanaša na obravnavani prizidek, ni vložil pravočasne tožbe v upravnem sporu. Tako organ prve stopnje kot organ druge stopnje sta pojasnila, da je bila odločba z dne 8. 6. 2011 za nično izrečena le v delu, ki se nanaša na gradnjo objekta v izmeri 16,40 m x 10,40 m na zemljišču s parc. št. 38/2 k. o. ... in ne tudi za prizidek k temu objektu v izmeri 4,80 m x 3,60 m, ki stoji na zemljiščih s parc. št. 38/2 in 44, obe k. o. ... Iz obrazložitve odločbe pritožbenega organa z dne 3. 8. 2011 pa izhaja, da je bila odločba organa prve stopnje v navedenem delu izrečena za nično prav zaradi sklepa o ustavitvi inšpekcijskega postopka, na katerega se tožnik sklicuje.

Tožbo zoper inšpekcijsko odločbo, ki se nanaša na obravnavani prizidek, je tožnik sicer vložil z obravnavano tožbo, tj. skupaj s tožbo zoper sklep o dovolitvi izvršbe, kar pa je prepozno. Na podlagi prvega odstavka 28. člena ZUS-1 je namreč treba tožbo vložiti v 30 dneh od vročitve upravnega akta, s katerim je bil postopek končan. Po prvem odstavku 23. člena ZUS-1 prične ta rok teči z vročitvijo upravnega akta, s katerim je bil postopek končan. Iz upravnih spisov je razvidno, da je bila tožniku odločba organa druge stopnje št. 0612-245/2008/14 z dne 3. 8. 2011, s katero je bila zavrnjena tožnikova pritožba v delu, ki se nanaša na gradnjo prizidka v tlorisni površini 4,80 m x 3,60 m, vročena 19. 9. 2011. Navedeno pomeni, da je tožba zoper odločbo z dne 8. 6. 2011, ki jo je tožnik vložil šele 13. 6. 2012, prepozna, saj jo je tožnik vložil po poteku navedenega 30 dnevnega roka. Zato jo je sodišče zavrglo na podlagi 2. točke prvega odstavka 36. člena ZUS-1 (I. točka izreka).

Na drugačno odločitev sodišča ne morejo vplivati niti tožnikove navedbe, da izpodbijani sklep temelji na nezakoniti in nični odločbi, ki posega v njegovo pravico do zasebne lastnine. Tožba zoper sklep o dovolitvi izvršbe namreč ni še ena možnost za izpodbijanje izvršilnega naslova. S sklepom o dovolitvi izvršbe se tožniku naložena obveznost le prisilno izvršuje in se o njej ne odloča ponovno, je ne spreminja ali na drug način posega v njegove pravice ali pravne koristi.

Glede na zatrjevano ničnost izpodbijane odločbe sodišče pojasnjuje še, da sicer lahko upravni akt izreče za ničnega po uradni dolžnosti (drugi odstavek 37. člena ZUS-1), vendar pa tako odločitev lahko sprejme le, če je tožba, s katero se akt izpodbija, vložena v roku, ki ga določa zakon. Ker pa je tožba v delu, ki se nanaša na navedeno odločbo, vložena po poteku zakonskega roka, ki je nepodaljšljiv, je sodišče ne more obravnavati po vsebini. To pomeni, da tudi ne more ugotavljati ničnosti (enako tudi Vrhovno sodišče v sklepu I Up 143/2010 z dne 1. 12. 2010).

Ker je po navedenem tožbeni ugovor, da izpodbijani sklep nima podlage v pravnomočni in izvršljivi inšpekcijski odločbi, neutemeljen, je sodišče tožbo zoper sklep o dovolitvi izvršbe zavrnilo kot neutemeljeno na podlagi prvega odstavka 63. člena ZUS-1 (II. točka izreka).

Odločitev o stroških postopka temelji na četrtem odstavku 25. člena ZUS-1, po katerem trpi vsaka stranka svoje stroške postopka, če sodišče tožbo zavrne ali zavrže.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.