sodba I U 1048/2012
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2012-12-06

brezplačna pravna pomoč - odmera nagrade in stroškov odvetniku - vrnitev napotnice - rok za vrnitev napotnice - zaključek storitve brezplačne pravne pomoči

Tožnik ne nasprotuje ugotovitvi organa, da je bila BPP odobrena za čas od 2.9.2011 do dneva vložitve obtožnice oz. izdaje sklepa o ustavitvi preiskave. Zato je tudi popolnoma jasno, da je bila storitev opravljena, ko je tožnik prejel obtožnico.

Z izpodbijanim sklepom je organ za brezplačno pravno pomoč (v nadaljevanju BPP) Okrožnega sodišča v Kopru zavrgel tožnikov predlog za odmero nagrade in stroškov za opravljene storitve iz naslova BPP na podlagi odločbe navedenega sodišča št. Bpp 728/2011 z dne 7. 12. 2011.

Iz obrazložitve sklepa je razvidno, da je bila prosilcu dodeljena izredna BPP za pravno svetovanje in zastopanje v preiskovalni zadevi št. Kpr. 86805/2010, ki se je vodila pri Okrožnem sodišču v Ljubljani. BPP je bila odobrena za čas od 2. 9. 2011 do dneva vložitve obtožnice oz. izdaje sklepa o ustavitvi preiskave. Za izvajanje te BPP je bil določen tožnik, ki je vrnil napotnico 24. 4. 2012, to napotnico pa je v skladu s pozivom Službe za BPP dopolnil 21. 5. 2012 in predložil dokazila o opravljenih storitvah. Ker je po podatkih spisa tožnik obtožnico prejel 11. 4. 2012, je organ za BPP ugotovil, da napotnice ni vrnil v predpisanem 8-dnevnem roku, ki ga določa peti odstavek 40. člena Zakona o brezplačni pravni pomoči (v nadaljevanju ZBPP) in je njegovo zahtevo kot prepozno zavrgel na podlagi 3. točke prvega odstavka 129. člena Zakona o splošnem upravnem postopku (v nadaljevanju ZUP).

Tožnik se s tako odločitvijo ne strinja in v tožbi navaja, da je bilo napačno uporabljeno materialno pravo in da je bilo dejansko stanje nepopolno ugotovljeno. Navaja, da je razumel, da je BPP odobrena do morebitne pravnomočne obtožnice, kljub temu, da se preiskava zaključi že z njeno izdajo. Meni, da je v zastopanje v preiskavi vključen tudi morebiten ugovor zoper obtožnico, ki ga je tožnik v skladu s pooblastilom, ki naj bi veljalo še 30 dni po preklicu, tudi vložil. Razlaga, na kakršni temelji izpodbijana odločitev, naj bi pomenila, da bi moral prosilec kot prava neuka stranka takoj zaprositi za novo BPP za vložitev ugovora zoper obtožnico in po njeni pravnomočnosti še eno prošnjo za sam kazenski postopek. To naj bi bilo nesmiselno. Zato tožnik meni, da je napotnico vrnil pravočasno in sicer v roku 8 dni po vložitvi ugovora zoper obtožnico z dne 19. 4. 2012. Sklicuje se tudi na poziv sodišča, naj v dodatnem roku 15 dni dopolni napotnico, in navaja, da je pozivu sledil in napotnico dopolnil. Zato sodišču predlaga, naj izpodbijani sklep odpravi.

Plačilo storitev BPP ureja Zakon o brezplačni pravni pomoči (v nadaljevanju ZBPP) v 30. in 40. členu. V skladu s prvim in petim odstavkom 40. člena ZBPP mora odvetnik v roku 8 dni po opravljeni storitvi BPP vrniti napotnico. Po šestem odstavku 30. člena ZBPP je odvetnik upravičen do nagrade in povračila stroškov v zvezi z opravljenim delom v višini, izračunani po odvetniški tarifi in v obsegu odobrene BPP.

Glede na opisano zakonsko ureditev lahko odvetnik zahteva plačilo nagrade in povračilo stroškov, ko je v celoti opravil storitev za katero je bil pooblaščen z odločbo o dodelitvi BPP. Zato je tudi pri ugotavljanju pravočasnosti predložitve napotnice pomembno, kdaj je bila opravljena storitev, za katero je bil pooblaščen z odločbo o dodelitvi BPP, in ne kdaj je tožnik opravil zadnjo storitev za upravičenca do BPP.

Ni sporno, da je bil tožnik določen za izvajalca BPP v obsegu pravnega svetovanja in zastopanja v preiskovalni zadevi št. Kpr. 86805/2010, ki se je vodila pri Okrožnem sodišču v Ljubljani. Tožnik tudi ne nasprotuje ugotovitvi organa, da je bila BPP odobrena za čas od 2. 9. 2011 do dneva vložitve obtožnice oz. izdaje sklepa o ustavitvi preiskave. To izhaja tudi iz odločbe o dodelitvi BPP z dne 7. 12. 2011, ki je v spisu. Vprašanje smiselnosti tako določenega obsega dodeljene BPP pa ni predmet izpodbijane odločitve. Zato sodišče tožbenih ugovorov o smiselnosti takega obsega dodelitve BPP ni moglo upoštevati.

V izreku odločbe o dodelitvi BPP je torej nedvoumno odločeno o obsegu storitev, za katere je bil tožnik pooblaščen z navedeno odločbo. Zato je tudi popolnoma jasno, da je bila storitev opravljena, ko je tožnik prejel obtožnico. Ker tožnik v tožbi ne nasprotuje ugotovitvi, da je obtožnico prejel 11. 4. 2012, je sodišče na to ugotovitev vezano (prvi odstavek 20. člena Zakona o upravnem sporu – v nadaljevanju ZUS-1). Zato je tudi po presoji sodišča izpodbijana odločitev pravilna in zakonita, saj je tožnik napotnico vrnil šele 24. 4. 2012, tj. po izteku 8-dnevnega roka iz petega odstavka 40. člena ZBPP.

Na drugačno odločitev ne more vplivati niti tožnikovo sklicevanje na to, da ga je organ pozval, naj napotnico dopolni, in da je temu pozivu sledil. Pozivanje organa k dopolnitvi napotnice namreč še ne pomeni odločanja o pravici do plačila storitev. Dejstvo, da je organ za BPP v pozivu tožnika opozoril, da bo zahtevo za povračilo nagrade zavrgel, če napotnice ne bo dopolnil v postavljenem roku, pa ne pomeni, da organ tega ne bi mogel storiti na drugi pravni podlagi kadarkoli med postopkom do izdaje odločbe (drugi odstavek 129. člena ZUP).

Ker na odločitev v zadevi ne morejo vplivati niti ostale tožbene navedbe, je sodišče tožbo kot neutemeljeno zavrnilo (prvi odstavek 63. člena ZUS-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.