sodba IV U 230/2012
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2013-06-11

Majda Kovačič (preds.), Melita Ambrož (poroč.), mag. Damjan 			  Gantar

INŠPEKCIJSKO NADZORSTVO - UPRAVNI POSTOPEK

inšpekcijski postopek - ukrep tržnega inšpektorja - odprava neskladnosti - ES izjava o skladnosti - nepopolno ugotovljeno dejansko stanje - načelo materialne resnice

Po presoji sodišča je bila odločitev 1. točke izreka izpodbijane odločbe (o sestavi ustreznih ES izjav o skladnosti za sporne stroje) sprejeta preuranjeno, ker temelji izključno na ugotovitvi, da gre za neskladje med izdanimi izjavami o skladnosti in zahtevami Pravilnika o varnosti strojev. Sodišče opozarja, da vsebino izjave ES-izjave o skladnosti strojev določa A točka Priloge I Pravilnika o varnosti strojev. Izjava se po tej prilogi lahko nanaša izključno na stroje v stanju, v katerem so bili dani na trg in izključuje komponente, ki jih je naknadno dodal, ali operacije, ki jih je naknadno opravil končni uporabnik. Tožnik pa utemeljeno opozarja na okoliščino, da so bili sporni stroji  posredovani za namen izdelave proizvodne linije, da je bila montaža proizvodne linije začeta, da pa je ni bilo mogoče zaključiti ter izvesti preizkusa. Na te navedbe tožena stranka ni odgovorila. Prav tako ugotovitve inšpekcijskega nadzora ne dajejo odgovora na pomembno vprašanje, ali so bili dobavljeni (dokončani) stroji ali delno dokončani stroji, čeprav je od tega podatka odvisno, katere določbe Pravnika o varnosti strojev in Priloge tega pravilnika je treba upoštevati.

I. Tožbi se ugodi. Odločba Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo, Tržni inšpektorat RS, Območna enota Kranj, št. 0610-2921/2012-8-30007 z dne 18. 7. 2012, se v 1. točki izreka odpravi in se zadeva vrne toženi stranki v ponovni postopek.

II. Tožena stranka je dolžna povrniti tožeči stranki stroške upravnega spora v višini 350 EUR, povečane za 20% DDV, v roku 15 dni, do tedaj brez obresti, po poteku tega roka pa z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

III. Zahteva stranke z interesom B. d.o.o. za povrnitev stroškov postopka se zavrne.

1. Republika Slovenija, Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo, Tržni inšpektorat RS, Območna enota Kranj, je z odločbo, št. 0610-2921/2012-8-30007 z dne 18. 7. 2012 v 1. točki izreka odločila, da mora pravna oseba A. odpraviti neskladnosti pri naslednji opremi oziroma strojih, ki so bili dobavljeni družbi B. d.o.o. in sicer, da za sprejemno in pralno posodo z elevatorjem za odvzem sadja, za katero je podana izjava o skladnosti, št. 05210-5 z dne 11. 5. 2013; valjčno prebiralno mizo, za katero je podana izjava o skladnosti 05210-6 z dne 11. 5. 2011; elevator za katerega je podana izjava o skladnosti št. 05209-3 z dne 11. 5. 2011; zbirno in dozirno grupo sadne kaše, za katero je podana izjava o skladnosti, št. 05209-2 z dne 12. 5. 2011; cevni sterilizator, za katerega je podana izjava o skladnosti, št. 05209-1 z dne 12. 5. 2011, sestavi ustrezne ES izjave o skladnosti, v skladu s točko A. priloge 2 in zagotovi, da izjave spremljajo stroje, zagotovi, da jih spremljajo navodila v skladu s točko 1.7.4 priloge 1 ter jih označi z oznakami, kot je določeno 1.7.3 priloge 1 Pravilnika o varnosti strojev (Uradni list RS, št. 75/2008, 66/2010, 74/2011). V 2. točki odločbe je Tržni inšpektorat RS odločil, da se pravni osebi A. d.o.o. odredi odprava neskladnosti pri stroju – aseptični polnilni stroj proizvajalca C., Bolgarija, ki je bila dobavljen družbi B. d.o.o., tako da zanj zagotovi, da ga spremlja ES izjava o skladnosti ter navodila v slovenskem jeziku. V 3. točki izreka je odločila, da se predlogu za podaljšanje roka ne ugodi, v 4. točki izreka določila rok izvršitve odločbe 20 dni po prejemu odločbe ter, da bo o morebitnih stroških postopka izdan poseben sklep (5. točka izreka).

2. V obrazložitvi je prvostopenjski upravni organ pojasnil, da je 5. 1. 2012 prejel prijavo gospodarske družbe B. d.o.o. iz …, v zvezi z dobavo linije za predelavo sadja, zoper družbo A. d.o.o., v kateri je bilo navedeno, da kljub večkratnim pozivom družba B. d.o.o. ni prejela potrebne dokumentacije in sicer izjav o skladnosti ter navodil za uporabo v slovenskem jeziku za linijo za predelavo sadja, kot izhaja iz pogodbe PI-05209, sklenjene med podjetjem B. d.o.o. in A. d.o.o.

3. Inšpekcijski organ je opravil inšpekcijski pregled pri pooblaščencu podjetja A. d.o.o. ter na podlagi prejete dokumentacije ugotovil, da v zadevi izdelave, dobave in spuščanja v zagon tehnološke linije za predelavo sadja v sadno kašo, še ni bilo izvedeno testiranje opreme in optimiranje sistema ter spuščanje sistem v zagon in tako s strani dobavitelja oziroma proizvajalca opreme družbe A. d.o.o., zato kupcu pred zaključeno montažo in spuščanjem v zagon, ni bilo mogoče predati navodil za varno obratovanje in vzdrževanje ter izjav o skladnosti. Inšpekcijski organ je zaključil, da v danem primeru ni prišlo do dajanja tehnološke linije na trg RS.

4. Dne 18. 6. 2011 je prvostopenjski organ prejel dopolnitev prijave, v kateri je prijavitelj pojasnil, da izvajalec ni dobavil celotne linije, ampak posamezne stroje, ki bodo po izvedbi finalni del predstavljali posamezne enote linije. To pomeni, da glede vsakega posameznega stroja obstajajo obveznosti iz Pravilnika o varnosti strojev. Ti stroji so tudi sicer samostojne enote, saj gre za namenske stroje, ki so uporabljivi sami zase in za svojo uporabo ne terjajo vključitve v linijo. Tipičen primer je stroj družbe C. d.o.o.. Poleg dopolnitve prijave je inšpektorat prejel poročilo Inšpektorata RS za delo, št. 06152-554/2012 z dne 5. 6. 2012.

5. Glede na spremenjene okoliščine in ugotovljena dejstva ter priložene izjave o skladnosti s strani družbe A. d.o.o., se ta oseba šteje za proizvajalca posameznih strojev (6 sklopov), za katere so bile tudi dane izjave o skladnosti, prav tako se šteje za distributerja aseptičnega polnilca proizvajalca C. Ker gre po novih okoliščinah za dostopnost na trgu posameznih strojev in ne le celotne linije, so obveznosti po Pravilniku o varnosti strojev za družbo A. d.o.o. nastale z dnem predaje oziroma dobave strojev družbi. Ker zavezanec inšpektoratu ni posredoval podatka o datumu dobave oziroma nadomestitve predmetnih strojev pri družbi B. d.o.o., je bilo ugotovljeno, da so bili ti stroji dostopni na trgu za uporabo najkasneje 19. 10. 2011, ko je B. d.o.o. izvedel enostranski prevzem dobavljene opreme. Družba A. d.o.o. je za posamezne stroje (6 sklopov) že izdala izjave o skladnosti, ki vključujejo sestavne elemente, kot jih zahteva Pravilnik o varnosti strojev, vendar te izjave niso ustrezne, ker se vsebinsko sklicujejo na predpise, ki niso več veljavni. Ker je dejanje zavezanca  v nasprotju s 7. členom Zakona  o tehničnih zahtevah za proizvode in o ugotavljanju skladnosti (v nadaljevanju ZTZPUS-1), se mu je v skladu s drugim odstavkom 15. člena, v povezavi s prvim odstavkom 16. člena istega zakona odredila odprava neskladnosti, kot je navedeno v 1. in 2. točki izreka te odločbe. Pravni temelj za upravno ukrepanje iz 1. in 2. točke izreka te odločbe pa je določen v 5. alinei drugega odstavka 15. člena ZPZPUS-1.

6. Tožeča stranka v vloženi tožbi oporeka odločitvi in sodišču predlaga, da tožbi ugodi, izpodbijano odločbo odpravi in postopek ustavi. Iz previdnosti predlaga razveljavitev izpodbijane odločbe ter vrnitev zadeve prvostopenjskemu inšpekcijskemu organu v ponovno obravnavanje in odločanje. Predlaga tudi povrnitev stroškov postopka.

7. Pojasnjuje, da vsebine pogodbe med A. d.o.o. in B. d.o.o. ni mogoče  razumeti tako, da bi družba A. d.o.o. stranskemu intervenientu dobavljala posamezne stroje. Tožeča stranka se je zavezala skonstruirati in izdelati proizvodno linijo sestavljeno iz sklopov, ki delujejo enotno. Dogovorjenega ni mogla dokončati in ob poskusnem zagonu ugotoviti, ali je linija izvedena tako da omogoča funkcioniranje, ter izdati izjavo o skladnosti in navodila za linijo. Stranski udeleženec družbi A. d.o.o. ni omogočil niti energenta, da bi bilo mogoče linijo testirati v pogojih delovanja, kot je bilo zamišljeno in zaradi tega ni razumljivo, kako je lahko prvostopenjski upravni organ spregledal dejstvo, da je opremo možno prodati proizvajalcu šele tedaj, ko opravi nujno potrebna testiranja. Inšpekcijska procedura ni dovolila realizacije predloga družbe A. d.o.o., da se v postopek vključi izvedenca ustrezne stroke. Izpodbijana odločba v delu, kjer argumentira, da je proizvodnja linija razdeljena na posamezne stroje, ni obrazložena. Skrajno neodgovorna je tudi trditev drugostopenjskega organa v inšpekcijskem postopku, da so bile za obravnavane stroje (6 od 7 strojev) izdane izjave ES o skladnosti. Ta trditev ni resnična, gre za trditev stranskega udeleženca. Naziv dokumenta ne pomeni izjave o skladnosti, listino bi bilo treba presojati po vsebini.

8. Odgovor na tožbo je sodišču posredovala tudi stranka z interesom v tem upravnem sporu, družba B. d.o.o.. Navaja, da želi tožeča stranka problematiko izročenih izjav o skladnosti in druge tehnične dokumentacije omejiti na pogodbeno razmerje med A. d.o.o. in B. d.o.o., kljub temu, da materialnopravni predpisi zahtevajo izročitev ES izjave o skladnosti in potrebne tehnične dokumentacije in te zahteve ne morejo spremeniti tudi pogodbena določila med strankama ne. Neresnična je trditev, da je tožečo stranko odgnala z gradbišča, zaradi česar ni bilo mogoče izpolniti pogodbene zaveze in preizkusiti linije ter zanjo izdati izjave o skladnosti in navodil. Enostranski prevzem opreme, ob prisotnosti izvedenca D.D., je bil izveden šele 19. 10. 2011, ko je tožeča stranka zavrnila primopredajo opreme. Z enostranskim prevzemom je bila družba B. d.o.o. dolžna podati  ES izjavo o skladnosti za celotni linijo, podlaga za to ES izjavo pa so ES izjave o skladnosti posameznih strojev vgrajenih v proizvodno linijo, kot tudi navodila za montažo in izjave o vgradnji za delno dokončane stroje. Sklicuje se na Direktivo 2006/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta, ZTZPUS-1 ter Pravilnik o varnosti strojev in navaja, da veljavnosti teh kogentnih norm dogovor med strankama ne more izključiti. Trditve tožeče stranke s katerimi poskuša opravičiti odklanjanje izročitve izjav o skladnosti so v nasprotju z njenim ravnanjem, to je z izročitvijo 6 izjav  o skladnosti, za katere je bilo z izvedenskim mnenjem mag. E.E. z dne 23. 4. 2012  ugotovljeno, da  niso izdelane v skladu z veljavnimi predpisi in standardi. Sodišču predlaga, da  tožbo zavrne. Predlaga tudi povrnitev stroškov postopka.

9. Odgovor na tožbo je sodišču posredovala tudi tožena stranka, ki je pojasnila, da v celoti nasprotuje tožbenemu zahtevku tožeče stranke in oporeka njenim tožbenim navedbam. Pojasnila je tudi, da je bilo na podlagi inšpekcijskega pregleda ter projektne dokumentacije ugotovljeno, da v zadevi izdelave, dobave in spuščanja v zagon tehnološke linije za predelavo sadne kaše še ni bilo izvedeno testiranje opreme in optimiranje sistema ter spuščanje sistema v zagon, zato je utemeljen zaključek prvostopenjskega upravnega organa, da v danem primeru ni prišlo do dajanja tehnološke linije na trg RS. Ne glede na navedeno, pa je bilo po dopolnitvi prijave družbe B. d.o.o. ugotovljeno, da je tožeča stranka družbi B. d.o.o. dobavila posamezne stroje, ki so po izvedbi finalnih del predstavljali posamezne enote linije, to se pravi, da je tožeča stranka namesto za linijo odgovorna za posamezne stroje, ki predstavljajo samostojne enote, to se pravi, da glede vsakega posameznega stroja obstaja obveznost iz Pravilnika o varnosti strojev. Izpostavljen je predvsem stroj C. d.o.o.. Ker gre po novih okoliščinah za dostopnost na trgu posameznih strojev, so za tožečo stranko obveznosti po Pravilniku o varnosti strojev nastale z dnem predaje oziroma dobave strojev B. d.o.o.. Nesporno je, da so bili navedeni stroji dostopni na trgu za uporabo najkasneje do 19. 10. 2011, ko je družba B. d.o.o. izvedla enostranski prevzem dobavljene opreme. Ponovno poudarja, da je tožeča stranka za posamezne stroje že izdala izjave o skladnosti, ki vključujejo sestavne elemente kot jih zahteva Pravilnik, vendar niso ustrezne saj se vsebinsko sklicujejo na predpise, ki niso več veljavni. Iz tega razloga sodišču predlaga, da tožbeni zahtevek kot neutemeljen v celoti zavrne, z vsemi stroškovnimi posledicami.

11. V obravnavani zadevi je sporna odločitev prvostopenjskega organa, Tržnega inšpektorata RS, Območna enota Kranj, ki je izpodbijano odločbo, št. 0610-2921/2012-8-30007 z dne 18. 7. 2012, s katero je tožeči stranki naložil odpravo neskladnosti na opremi oziroma strojih, ki so bili dobavljeni družbi B. d.o.o., oprl na določbo drugega odstavka 15. člena v povezavi s prvim odstavkom 16. člena ZTZPUS-1. Pristojnost inšpektorja za izrek spornega ukrepa se torej opira na 5. alineo drugega odstavka 15. člena ZTZPUS-1, ki določa, da imajo pristojni inšpektorji oziroma inšpektorice (v nadaljnjem besedilu: inšpektorji) na podlagi tega zakona pooblastila, da odredijo odpravo ugotovljenih neskladnosti ter določbo 16. člena istega zakona, ki določa ukrepe v zvezi s formalno neskladnostjo tako, da je inšpektor, ki ugotovi, da oznake skladnosti niso nameščene ali niso nameščene v skladu s predpisanimi zahtevami; da izjava ES o skladnosti ni bila izdelana ali ni bila izdelana v skladu s predpisanimi zahtevami in da tehnična dokumentacija ni na voljo ali ni popolna, dolžan od gospodarskega subjekta zahtevati, da ugotovljeno neskladnost odpravi.

12. Ker je v obravnavani zadevi sporno, ali je bil izrek ukrepa utemeljen, sodišče v nadaljevanju ugotavlja, da ZTZPUS-1 v 3. členu določa, da morajo gospodarski subjekti zagotoviti, da so proizvodi, ki jih dajo na trg ali v uporabo ali omogočijo njihovo dostopnost na trgu, skladni s predpisanimi tehničnimi zahtevami, da je bila njihova skladnost ugotovljena po predpisanem postopku in da so označeni v skladu s predpisi. Po prvem odstavku 7. člena mora gospodarski subjekt, glede na svojo vlogo v dobavni verigi, za proizvode, preden so dani na trg ali dostopni na trgu, izdelati ali zagotoviti razpoložljivost tehnične dokumentacije v predpisanem obsegu, obliki in rokih, zagotoviti izvedbo postopkov ugotavljanja skladnosti s predpisanimi tehničnimi zahtevami, zagotoviti ustrezno izjavo ES o skladnosti, zagotoviti označitev proizvoda s predpisanimi oznakami skladnosti in zagotoviti predpisane spremne listine in oznake.

13. Sodišče na podlagi podatkov in listin predloženega upravnega spisa ugotavlja, da je bila tožeči stranki v 2. točki izreka odrejena odprava neskladnosti pri stroju-aseptični polnilni stroj proizvajalca C., Bolgarija, ki je bil dobavljen družbi B. d.o.o., tako da zanj zagotovi, da ga spremlja izjava o skladnosti ter navodila v slovenskem jeziku. Iz obrazložitve izpodbijane odločbe izhaja, da je bil navedeni stroj dobavljen tako, da je imel nameščeno CE oznako, ostale dokumentacije (izjave ES o skladnosti ter navodil v slovenskem jeziku) pa tožeča stranka ni zagotovila. Gre za oznako, ki je pridobljena na podlagi postopka  d točke 7. člena Pravilnika o varnosti strojev, po izvedenem postopku ugotavljanja skladnosti v skladu s 13. členom tega pravilnika (postopki ugotavljanja skladnosti). V primeru stroja proizvajalca C., Bolgarija je bilo ugotovljeno tudi, da gre za stroj, ki ga je tožeči stranki prodala podružnica podjetja C. ter kot dokazilo za to trditev predložila tudi fakturo ter navodila za uporabo v slovenskem jeziku ter izjavo o skladnosti v originalnem in slovenskem jeziku. Navedena ugotovitev ter zaključek tožene stranke, da tožeča stranka šteje za distributerja aseptičnega polnilca proizvajalca C., ki ji v postopku inšpekcijskega nadzora tožeča stranka ni oporekala, po presoji sodišča utemeljuje ukrep v 2. točki izreka izpodbijane odločbe, zato sodišče 2. točke izreka izpodbijane odločbe, kljub pomanjkljivi obrazložitvi izpodbijanega akta ni odpravilo.

14. V nadaljevanju pa sodišče ugotavlja, da je sporen tudi ukrep iz 1. točke izreka, izrečen na podlagi ugotovitve, da družba A. d.o.o. šteje za proizvajalca posameznih strojev (6 sklopov). Iz izreka izpodbijane odločbe izhaja, to ugotovitev pa utemeljujejo tudi listine predloženega upravnega spisa, da so bile za posamezne stroje s strani tožeče stranke že dane izjave o skladnosti in sicer za sprejemno in pralno posodo z elevatorjem za odvzem sadja izjava o skladnosti, št. 05210-5 z dne 11. 5. 2013; valjčno prebiralno mizo izjava o skladnosti 05210-6 z dne 11. 5. 2011; elevator za katerega je podana izjava o skladnosti št. 05209-3 z dne 11. 5. 2011; zbirno in dozirno grupo sadne kaše, za katero je podana izjava o skladnosti, št. 05209-2 z dne 12. 5. 2011; cevni sterilizator, za katerega je podana izjava o skladnosti, št. 05209-1 z dne 12. 5. 2011. Ta okoliščina, da so bile za 6 strojev izjave o skladnosti že dane (čeprav izdelane v nasprotju z veljavnimi predpisi in standardi, kar dokazuje izvedeniško mnenje mag. D.D z dne 23. 4. 2012) je bila odločilna za izrek  ukrepa v zvezi s formalno neskladnostjo na podlagi 16. člena ZTZPUS-1 ter tožeči stranki naloženo, da za teh 6 sklopov strojev sestavi ustrezne ES izjave o skladnosti, v skladu s točko A. priloge 2 in zagotovi, da izjave spremljajo stroje, zagotovi, da jih spremljajo navodila v skladu s točko 1.7.4 priloge 1 ter jih označi z oznakami, kot je določeno 1.7.3 priloge 1 Pravilnika o varnosti strojev.

15. Po presoji sodišča je bila odločitev 1. točke izreka izpodbijane odločbe sprejeta preuranjeno, ker temelji izključno na ugotovitvi, da gre za neskladje med izdanimi izjavami o skladnosti in zahtevami Pravilnika o varnosti strojev. Sodišče opozarja, da vsebino izjave ES-izjave o skladnosti strojev (na katero se sklicuje tožena stranka) določa A točka Priloge I Pravilnika o varnosti strojev. Izjava se po tej prilogi lahko nanaša izključno na stroje v stanju, v katerem so bili dani na trg in izključuje komponente, ki jih je naknadno dodal, ali operacije, ki jih je naknadno opravil končni uporabnik. Tožnik, ki v tožbi sicer neutemeljeno zanika izdajo izjav (neustreznih) o skladnosti, v tožbi (enako v pritožbi) opozarja na okoliščino, da so bili stroji družbi B. d.o.o. posredovani za namen izdelave proizvodne linije, da je bila montaža proizvodne linije začeta, da pa je ni bilo mogoče zaključiti ter izvesti preizkusa. Tožeča stranka v pritožbi navaja tudi, da je družba B. d.o.o., brez dovoljenja tožeče stranke izvedla določene programske spremembe in tudi izvedla zamenjavo določenih sestavnih delov opreme dobavljene linije. Na te navedbe tožena stranka ni odgovorila. Prav tako ugotovitve inšpekcijskega nadzora ne dajejo odgovora na pomembno vprašanje, ali so bili dobavljeni (dokončani) stroji ali delno dokončani stroji, čeprav je od tega podatka odvisno, katere določbe Pravnika o varnosti strojev in Priloge tega pravilnika je treba upoštevati. Ugotavljanje tega pomembnega podatka je mogoče v postopku inšpekcijskega nadzora, v skladu z določbo 8. člena Zakona o splošnem upravnem postopku (8. člen ZUP). Gre tudi za ugotovitve, ki vplivajo na izrek inšpekcijskega ukrepa, bodisi po 15. členu ZTZPUS-1 ali 16. členu (kot v obravnavanem primer). Ker po presoji sodišča odločitev v 1. točki izreka inšpekcijskega izpodbijane odločbe temelji na nepopolno ugotovljenem dejanskem stanju, je sodišče izpodbijano odločbo, na podlagi 3. točke prvega odstavka 64. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) odpravilo ter zadevo vrnilo prvostopnemu organu, da v ponovnem postopku odloči ob upoštevanju stališč sodišča in v roku, določenem v četrtem odstavku 64. člena ZUS-1.

16. Ker je sodišče tožbi ugodilo in odpravilo izpodbijani akt, je v skladu z določbo tretjega odstavka 25. člena ZUS-1 tožena stranka dolžna tožeči stranki povrniti stroške postopka v skladu s Pravilnikom o povrnitvi stroškov tožniku v upravnem sporu. Po določilu drugega odstavka 3. člena tega pravilnika je tožeča stranka upravičena do povrnitve stroškov postopka v višini 350,00 €, ki jih je skupaj z DDV sodišče naložilo v plačilo toženi stranki. Obresti od zneska pravdnih stroškov je sodišče tožeči stranki prisodilo od dneva zamude, tožena stranka pa bo prišla v zamudo, če stroškov ne bo poravnala v paricijskem roku (prvi odstavek 299. člena Obligacijskega zakonika – OZ v zvezi z 378. členom OZ - enako tudi načelno pravno mnenje Vrhovnega sodišča Republike Slovenije z dne 13. 12. 2006).

17. Sodišče je predlog stranke z interesom za povrnitev stroškov postopka zavrnilo na podlagi 25. člena ZUS-1, po katerem je predvidena povrnitev stroškov postopka zgolj za tožečo stranko.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.