sodba I U 1868/2013
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2014-02-13

brezplačna pravna pomoč - odmera stroškov in nagrade odvetniku - vrnitev napotnice - rok za vrnitev napotnice - sodne počitnice

Odločanje o dodelitvi BPP in posledično o vseh drugih vprašanjih, ki se nanašajo na njeno izvajanje, ureja pa jih ZBPP, ni sodna ampak upravna zadeva. Navedeno izhaja tudi iz drugega odstavka 34. člena ZBPP, ki določa, da pristojni organ postopa po zakonu, ki ureja splošni upravni postopek, če ta zakon ne določa drugače. Zato na tek rokov po ZBPP ne vplivajo sodne počitnice.

II.Vsaka stranka trpi svoje stroške postopka.

Toženka je z izpodbijanim sklepom zavrgla tožnikov predlog za odmero nagrade in stroškov po napotnici št. Bpp 293/2013 z dne 30. 4. 2013.

Iz obrazložitve sklepa izhaja, da je bil tožnik, ki je odvetnik, z odločbo Bpp 293/2013 z dne 30. 4. 2013 določen za izvajanje brezplačne pravne pomoči (BPP) tam navedeni prosilki v obliki pravnega svetovanja in zastopanja pred sodišči na prvi in drugi stopnji v postopku zaradi dodelitve mladoletnih otrok v vzgojo in varstvo ter določitev stikov in preživnine. V navedeni pravdni zadevi IV P 158/2013 se je postopek zaključil 15. 7. 2013, ko je bila sklenjena sodna poravnava in pisno izdelan njen zapis, ki je bil pravdnim strankam vročen takoj po zaključeni glavni obravnavi. S tem dnem so bili tako znani vsi stroški izvajanja pravne pomoči. Ker je tožnik napotnico vrnil šele 21. 8. 2013, to je po poteku 8-dnevnega roka iz petega odstavka 40. člena Zakona o brezplačni pravni pomoči (v nadaljevanju ZBPP), je organ njegov predlog zavrgel.

Tožnik se s tako odločitvijo ne strinja in v tožbi navaja, da je toženka spregledala, da roki v času sodnih počitnic ne tečejo. Sklicuje na odločitev Vrhovnega sodišča v zadevi I Up 441/2009. Rok za oddajo napotnice je tako začel teči šele 16. 8. 2013, kar pomeni, da je bilo njeno vračilo 21. 8. 2013 pravočasno. Predlaga, naj sodišče izpodbijano odločbo odpravi, toženki pa naloži plačilo stroškov postopka z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

Toženka v odgovoru na tožbo poudarja, da gre v obravnavanem primeru za upravno zadevo, v kateri organ postopa po določbah ZBPP, medtem ko se določbe 83. člena Zakona o sodiščih (v nadaljevanju ZS) nanašajo le na sodne postopke. Predlaga, naj sodišče tožbo kot neutemeljeno zavrne.

Če izvajalec BPP ne vrne napotnice v roku 8 dni po opravljeni storitvi, ni upravičen do plačila teh storitev (peti odstavek 40. člena ZBPP).

V zadevi ni sporno, da je bila storitev v zadevi, v kateri je bil tožnik določen za izvajalca BPP, opravljena 15. 7. 2013 in da je  21. 8. 2013 napotnico vrnil organu za BPP. Sporno pa je, ali na tek roka iz omenjene določbe ZBPP vplivajo sodne počitnice, ki trajajo od 15. 7. do 15. 8. (prvi odstavek 83. člena ZS). Navedeni člen ZS v tretjem odstavku namreč določa, da razen v nujnih zadevah, naštetih v drugem odstavku tega člena, v času sodnih počitnic procesni roki ne tečejo, sodna pisanja pa se ne vročajo. Če je bilo sodno pisanje vročeno, začnejo teči procesni roki prvi naslednji dan, ko se iztečejo sodne počitnice.

Pravilno je stališče toženke v odgovoru na tožbo, da navedene določbe ZS v obravnavani zadevi ne pridejo v poštev. Nanašajo se le na delo sodišč, ko ta izvajajo sodno oblast (prvi odstavek 1. člena ZS), ne pa tudi v primerih, ko organi sodišča (v BPP zadevi je to predsednik sodišča oziroma pooblaščeni sodnik s položajem svetnika – tretji odstavek 2. člena ZBPP) odločajo v upravnih zadevah. Odločanje o dodelitvi BPP in posledično o vseh drugih vprašanjih, ki se nanašajo na njeno izvajanje, ureja pa jih ZBPP,  tako ni sodna ampak upravna zadeva.  Navedeno izhaja tudi iz drugega odstavka 34. člena ZBPP, ki določa, da pristojni organ postopa po zakonu, ki ureja splošni upravni postopek, če ta zakon ne določa drugače. S tem v zvezi se tožnik neutemeljeno sklicuje na sklep Vrhovnega sodišča RS v zadevi I Up 441/2009, saj ta obravnava primer, v katerem je bila sporna pravočasnost tožbe v upravnem sporu, vložene med sodnimi počitnicami, torej vprašanje teka procesnega roka v zvezi s sodnim in ne upravnim postopkom.

Ker je sodišče ugotovilo, da tožba ni utemeljena, jo je v skladu s prvim odstavkom 63. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) zavrnilo. O zadevi je odločilo na seji, saj dejansko stanje, ki je bila podlaga izpodbijanemu sklepu (datum opravljene storitve v zadevi BPP in datuma vračila napotnice), med strankama ni bilo sporno (prvi odstavek 59. člena ZUS-1).

Kadar sodišče tožbo zavrne, vsaka stranka trpi svoje stroške postopka (četrti odstavek 25. člena ZUS-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.