sodba IV U 46/2014
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2014-03-04

prošnja za dodelitev brezplačne pravne pomoči - oblika dodeljene brezplačne pravne pomoči - pravno svetovanje in zastopanje stranke v postopku - oprostitev plačila stroškov postopka

Tožnica ne more v obsegu svoje „prve“ prošnje za dodelitev brezplačne pravne pomoči še enkrat dobiti brezplačno pravno pomoč. Po določbah petega odstavka 26. člena ZBPP pa se lahko dodeli brezplačna pravna pomoč tudi kot oprostitev plačila stroškov v postopku pred sodišči. Ker o stroških postopka, v katerem je že bila vložena tožba,  tožena stranka na podlagi prošnje za brezplačno pravno pomoč še ni odločila, je sodišče tožbi ugodilo in izpodbijano odločbo odpravilo, glede na to, da so ugotovljena dejstva v bistvenih točkah nepopolno ugotovljena.

I. Tožbi se ugodi. Odločba Republike Slovenije, Okrožnega sodišča v Celju, Organa za brezplačno pravno pomoč, Bpp 2298/2013 z dne 14. 1. 2014, se odpravi in se zadeva vrne toženi stranki v ponovni postopek.

II. Tožena stranka je dolžna tožeči stranki povrniti stroške tega postopka v znesku 347,70 EUR, v roku 15 dni od vročitve te sodbe, do tedaj brez obresti, po poteku tega roka pa z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

1. Z izpodbijanim sklepom, št. Bpp 2298/2013 z dne 14. 1. 2014, je odločeno, da se prošnja za brezplačno pravno pomoč prosilke A.A. (tožnice v tem sporu) za pravno svetovanje in zastopanje v postopku ter oprostitev plačila stroškov postopka v pravdni zadevi Okrožnega sodišča v Celju, opr. št. IV P 663/2013, kot nedovoljena zavrže. V obrazložitvi izpodbijanega sklepa tožena stranka razlaga, da je prosilka dne 10. 12. 2013 po pooblaščenki vložila prošnjo za dodelitev brezplačne pravne pomoči v pravdni zadevi Okrožnega sodišča v Celju, opr. št. IV P 663/2013. Vlogi je priložila odločbo št. Bpp 974/2013 z dne 22. 5. 2013, iz katere izhaja, da je Okrožno sodišče v Mariboru prosilki že odobrilo brezplačno pravno pomoč v obliki pravnega svetovanja in zastopanja po odvetniku, v zvezi z dodelitvijo mld. otrok B.B. in C.C. v varstvo, vzgojo ter določitev preživnine zoper D.D. Po navedeni odločbi je bila dolžna ustrezno tožbo vložiti v roku 3. mesecev od pravnomočnosti odločbe in o tem obvestiti pristojni organ v roku 8 dni. Okrožno sodišče v Mariboru je dne 29. 11. 2013 izdalo odločbo št. Bpp 974/2013, s katero je ugotovilo, da je dne 9. 10. 2013 prosilki prenehala upravičenost do brezplačne pravne pomoči in odvetnico razrešilo njenega izvajanja. Sodišče je ugotovilo, da prosilka roka oziroma pogoja iz 2. točke odločbe Bpp 974/2013 z dne 22. 5. 2013 ni izpolnila, ker ni v roku vložila tožbe, za katero ji je bila dodeljena brezplačna pravna pomoč.

2. Z novo prošnjo za brezplačno pravno pomoč, ki jo je vložila odvetnica prosilke pojasnjuje, da je bila odvetnica tista, ki je odgovorna, da tožbe v imenu prosilke ni vložila pravočasno, ker je spregledala, da je v odločbi postavljen rok za vložitev tožbe. Tožba je bila vložena 3. 10. 2013, to je po preteku 3 mesecev. Sklicuje se na določbe 28. člena Zakona o brezplačni pravni pomoči (v nadaljevanju ZBPP), ki med drugim določa, da lahko pristojni organ za brezplačno pravno pomoč veže dodelitev na določen rok in pogoj. V primeru, da prosilec ne izpolni roka ali pogoja, ki mu ga organ za brezplačno pravno pomoč določi, mu preneha pravica do brezplačne pravne pomoči oziroma se šteje, da gre za neupravičeno prejeto brezplačno pravno pomoč. Sklicuje se na določbo prvega odstavka 86. člena Zakona o pravdnem postopku (dalje ZPP), v katerem smejo stranke opravljati procesna dejanja v postopku pred sodiščem same osebno ali po pooblaščencu. Prosilka je za zastopanje v zvezi s predmetno zadevo pooblastila odvetnico. Pooblastilo, ki ga je dala odvetnici za zastopanje, daje odvetnici pravico in dolžnost, da v imenu prosilke opravlja procesna dejanja. Pravne posledice navedenega zastopanja in morebitne opustitve pravočasne vložitve tožbe zato nosi prosilka sama. Gre za opustitev dejanja na strani prosilke, zato je bila prošnja na podlagi šestega odstavka 28. člena ZBPP, v skladu z določbo 37. člena ZBPP, v zvezi s 129. členom ZUP, kot nedovoljena zavržena.

3. Tožnica v tožbi uveljavlja tožbene razloge nepravilne ugotovitve dejanskega stanja, procesno kršitev določb postopka in nepravilno uporabo materialnega prava. Navaja, da ji je bila z odločbo Okrožnega sodišča v Mariboru, št. Bpp 974/2013 z dne 22. 5. 2013, že dodeljena brezplačna pravna pomoč v obsegu sestave potrebnih vlog, pravnega svetovanja in zastopanja v postopku pred sodiščem prve stopnje in sicer v postopku dodelitve otrok, določitve preživnine in stikov (ni ji bila dodeljena brezplačna pravna pomoč v obliki oprostitve plačila stroškov postopka), s čimer je bilo odločeno, da mora vložiti tožbo v roku 3 mesecev od pravnomočnosti ter o tem v roku 8 dni po vložitvi tožbe obvestiti Strokovno službo za brezplačno pravno pomoč. Navaja, da je odvetnica spregledala, da je bil v odločbi postavljen rok za vložitev tožbe ter rok za obveščanje Organa za brezplačno pravno pomoč in je tožbo vložila šele dne 3. 10. 2013, to je po poteku 3 mesecev. Postopek teče pred Okrožnim sodiščem v Celju pod številko IV P 663/2013. Z izpodbijano odločbo Bpp 974/2013 z dne 29. 11. 2013, je odločeno, da je z dnem 9. 10. 2013 prenehala upravičenost tožnice do brezplačne pravne pomoči in posledično tudi razrešilo odvetnico. Tožnica je potem v nadaljevanju po svoji pooblaščenki dne 10. 12. 2013 vložila novo prošnjo za brezplačno pravno pomoč v zadevi dodelitve mladoletnih otrok, določitve preživnine in stikov, ki teče pred Okrožnim sodiščem v Celju pod št. IV P 663/2013 in sicer za pravno svetovanje in zastopanje v postopku na prvi stopnji ter tudi za oprostitev plačila stroškov postopka na prvi stopnji. Vse to je tožnica tudi pojasnila in navedla v svoji prošnji za brezplačno pravno pomoč, kljub temu pa je organ prve stopnje tožničino prošnjo kot nedovoljeno zavrgel z obrazložitvijo, da je tožnica za zastopanje v zvezi s predmetno zadevo pooblastila odvetnico. Stališče je napačno, dejstvo je, da je tožnica ravnala skladno z odločbo Bpp in se je pravočasno pred potekom 3 mesecev zglasila pri odvetnici, s katero sta se dogovorili za vložitev tožbe. Odvetnica tega ni naredila v postavljenem roku. Tožnica je laik, ki je svoji pooblaščenki zaupala pravno ureditev sporne zadeve. Okoliščine za nepravočasno vložitev tožbe tako niso bile na strani tožnice, temveč njene pooblaščenke, zato tožničine prošnje ni mogoče šteti kot nedovoljene.

4. Podredno še opozarja, da je tožnica pri organu prve stopnje v prošnji z dne 10. 12. 2013 zaprosila za dodelitev brezplačne pravne pomoči tako v obliki pravnega svetovanja in zastopanja kot tudi v obliki oprostitve plačila stroškov postopka, pri čemer je organ prve stopnje tožničino prošnjo v celoti, tako glede pravnega svetovanja in zastopanja, kot tudi glede oprostitve plačila stroškov postopka, zavrgel kot nedovoljeno, čeprav je bila tožnici z odločbo Okrožnega sodišča v Mariboru dodeljena brezplačna pravna pomoč Bpp 974/2013 z dne 22. 5. 2013, zgolj v obsegu sestave potrebnih vlog, pravnega svetovanja in zastopanja v postopku dodelitve otrok, določitve preživnine in stikov. Brezplačna pravna pomoč v obliki oprostitve plačila stroškov postopka tožnici še ni bila nikoli odobrena in njene prošnje v delu, ki se nanaša na oprostitev plačila stroškov postopka, tudi iz tega razloga ni moč v nobenem primeru šteti kot nedovoljeno.

5. Tožnica predlaga, da sodišče tožbi ugodi in izpodbijano odločbo tako spremeni, da se njeni prošnji za dodelitev brezplačne pravne pomoči v zadevi št. IV P 663/2013 v obliki pravnega svetovanja in zastopanja v pravdnem postopku pred sodiščem na prvi stopnji in oprostitve plačila stroškov pravdnega postopka pred sodišči na prvi stopnji, razen plačila vseh sodnih taks z dne 10. 12. 2013 dalje, odobri. Za izvajanje brezplačne pravne pomoči se določi odvetnica E.E., zahteva pa tudi povrnitev vseh stroškov postopka. V podrednem zahtevku pa uveljavlja, da se prošnji tožnice z dne 10. 12. 2013 ugodi in se ji odobri brezplačna pravna pomoč v zadevi Okrožnega sodišča v Celju, št. IV P 663/2013 v obliki oprostitve plačila stroškov pravdnega postopka pred sodiščem na prvi stopnji, razen plačila vseh sodnih taks, od dne 10. 12. 2013 dalje. Določi se odvetnica E.E., in še predlaga, da se ji priznajo stroški postopka. Podredno predlaga, da se tožbi ugodi, izpodbijana odločba odpravi in zadeva vrne toženi stranki v ponoven postopek. Prosi tudi za oprostitev plačila sodnih taks zaradi slabega premoženjskega stanja.

6. Tožena stranka na tožbo ni odgovorila.

7. Sodišče je odločilo po sodniku posamezniku na podlagi določbe druge alinee drugega drugega odstavka 13. člena ZUS-1, ker se izpodbija procesni sklep v postopku izdaje upravnega akta.

9. V obravnavanem primeru je sporno ali je bila pravilna odločitev tožene stranke o zavrženju prosilkine (tožnice v tem sporu) prošnje za brezplačno pravno pomoč kot nedovoljene za pravno svetovanje in zastopanje v postopku ter oprostitev plačila stroškov postopka v pravdni zadevi Okrožnega sodišča v Celju, št. IV P 663/2013. Nesporno dejstvo med strankami je, da je bilo še pred vložitvijo tožbe že odločeno o dodelitvi brezplačne pravne pomoči tožnici z odločbo Okrožnega sodišča v Mariboru, št. Bpp 974/2013 z dne 22. 5. 2013, za zastopanje v pravdni zadevi, ki se po vloženi tožbo vodi pri Okrožnem sodišču v Celju, pod številko IV P 663/2013. V „prvi“ zadevi dodelitve brezplačne pravne pomoči je bil v izreku odločbe postavljen še dodatni rok za vložitev tožbe, to je tri mesece od pravnomočnosti te odločbe in bilo je še odločeno, da mora tožnica o vloženi tožbi v roku 8 dni obvestiti Organ za brezplačno pravno pomoč. Nesporno dejstvo med strankama je, da je bil ta rok zamujen in kot je navedeno v tožbi, je bila takšna zamuda za vložitev tožbe na strani tožničine pooblaščenke - odvetnice. Glede na to, da je bilo z odločbo številka Bpp 974/2013 z dne 29. 11. 2013 ugotovljeno, da z dnem 9. 10. 2013 preneha upravičenost A.A. (tožnice) do brezplačne pravne pomoči, ki je bila tožnici dodeljena na podlagi zgoraj navedene odločbe št. Bpp 974/2013 z dne 22. 5. 2013 in zoper njo ni bilo vloženo pravno sredstvo, je bilo o dodelitvi brezplačne pravne pomoči tožnici že enkrat pravnomočno odločeno. Brezplačna pravna pomoč ji je bila dodeljena v obsegu sestave vseh potrebnih vlog in zastopanje v postopku pred sodiščem prve stopnje v postopku v zvezi z mld. otrokoma, ki se po vloženi tožbi vodi pod navedeno št. IV P 663/2013. Ta tožba je bila vložena po preteku trimesečnega roka. To pomeni, da tožnica ne more v obsegu svoje „prve“ prošnje za dodelitev brezplačne pravne pomoči dobiti še enkrat brezplačno pravno pomoč. Glede na to, sodišče v nadaljevanju ni presojalo vsebinskih tožbenih ugovorov o tem, zakaj tožba ni bila pravočasno vložena.

10. Sodišče je ugodilo podredno postavljenemu zahtevku, ki se nanaša na odobritev brezplačne pravne pomoči v zadevi Okrožnega sodišča v Celju, opr. št. IV P 663/2013 v obliki oprostitve plačila stroškov pravdnega postopka pred sodišči na prvi stopnji, razen plačila vseh sodnih taks, od dne 10. 12. 2013 dalje. Kot je sodišče že zgoraj navedlo, in je to razvidno iz listin upravnega spisa, je tožnica dne 10. 12. 2013 vložila prošnjo za dodelitev brezplačne pravne pomoči, po že vloženi tožbi, ki se vodi v zgoraj navedeni zadevi IV P 663/2013, v kateri je navedla, da jo vlaga tako za pravno svetovanje in zastopanje, kot tudi za oprostitev plačila stroškov postopka na prvi stopnji. Iz odločbe tožene stranke, št. Bpp 974/2013 z dne 22. 5. 2013 je razvidno, da se s to odločbo ni odločalo o prošnji za dodelitev brezplačne pravne pomoči za oprostitev stroškov postopka  (prošnja te postavke ni obsegala) v pravdni zadevi v zvezi s tožničinima mld. otrokoma.

11. Po določbah petega odstavka 26. člena ZBPP se lahko dodeli brezplačna pravna pomoč tudi kot oprostitev plačila stroškov v postopku pred sodišči, predvsem kot oprostitev plačila tistih stroškov, ki so našteti v nadaljevanju. Ker o stroških postopka, v katerem je že bila vložena tožba,  tožena stranka na podlagi prošnje za brezplačno pravno pomoč še ni odločila, je sodišče tožbi ugodilo in izpodbijano odločbo odpravilo na podlagi 2. točke prvega odstavka 64. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1), glede na to, da so ugotovljena dejstva v bistvenih točkah nepopolno ugotovljena. Po tretjem odstavku tega člena je sodišče zadevo vrnilo toženi stranki v ponoven postopek.

12. Tožnica je ob vložitvi tožbe zahtevala tudi povrnitev stroškov postopka. Sodišče o zahtevi odloča na podlagi določbe tretjega odstavka 25. člena ZUS-1, ki določa, da če sodišče tožbi ugodi in v upravnem sporu izpodbijani upravni akt odpravi ali ugotovi nezakonitost izpodbijanega akta, se tožeči stranki glede na opravljena procesna dejanja in način obravnavanja zadeve v upravnem sporu prisodi pavšalni znesek povračila stroškov skladno s Pravilnikom, ki ga izda minister, pristojen za pravosodje. Prisojeni znesek plača tožena stranka. Upoštevaje določbo 2. člena Pravilnika o povrnitvi stroškov tožnici v upravnem sporu (Pravilnik) sodišče ugotavlja, da je tožnico v upravnem sporu zastopala pooblaščenka, ki je odvetnica, zato je skladno z smiselno uporabo določbe drugega odstavka 3. člena Pravilnika tožnici priznalo stroške v višini 285 EUR, povečane za 22% DDV (62,70 EUR).

13. Sodišče ni odločilo o predlogu za oprostitev plačila sodnih taks, ker se po četrtem odstavku 10. člena ZST-1, sodne takse v postopkih brezplačne pravne pomoči ne plača.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.