UPRS sodba IV U 195/2014
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2014-11-20

Melita Ambrož (preds.), Majda Kovačič (poroč.), Adriana Hribar Milič

brezplačna pravna pomoč - vračilo prejete brezplačne pravne pomoči - pridobitev premoženja - prepoved ponižujočega oziroma nečloveškega ravnanja

Tožnik sredstev za plačilo zahtevanega zneska nima, oziroma ga ne bi zmogel brez ogrožanja (glede na tožnikovo in ženino zdravstveno stanje) preživljanja obeh družinskih članov. Zato je treba določila 48. člena ZBPP razlagati tako, da niso v nasprotju s temeljno človekovo pravico do prepovedi ponižujočega oziroma nečloveškega ravnanja v smislu minimalnih socialnih pogojev za preživetje iz določila 18. člena Ustave RS.

Tožbi se ugodi. Odločba Republike Slovenije, Okrožnega sodišča v Celju, Organa za brezplačno pravno pomoč, Bpp 1957/2012 z dne 7. 8. 2014, se odpravi in se zadeva vrne toženi stranki v ponovni postopek.

1. Z izpodbijano odločbo je tožena stranka odločila, da je A.A. (tožnik v tem sporu) dolžan plačati 932,98 EUR stroškov, izplačanih iz sredstev brezplačne pravne pomoči, v roku 30 dni od prejema tega sklepa, v primeru zamude skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od poteka roka za prostovoljno izpolnitev dalje do plačila na račun Okrožnega sodišča v Celju, na številko TRR, ki jo navaja. V obrazložitvi navaja določbe 48. in 46. člena Zakona o brezplačni pravni pomoči (v nadaljevanju ZBPP), ki določa, da v primeru, če upravičenec do brezplačne pravne pomoči delno ali v celoti uspe v postopku, je na podlagi pravnomočne odločbe sodišča dobil premoženje oziroma dohodke, dolžan povrniti Republiki Sloveniji razliko med stroški, ki so bili dejansko plačani iz naslova brezplačne pravne pomoči v znesku, ki ga je povrnila nasprotna stranka iz naslova stroškov postopka. Glede na to, da je prosilec na podlagi Sklepa o dedovanju D 313/2007 z dne 7. 1. 2013 pridobil premoženje (nepremičnine) v solastniškem deležu 21/100, kar znese 11.576,88 EUR, je dolžan povrniti 932,98 EUR iz naslova dodelitve brezplačne pravne pomoči po odločbi Bpp 1957/2012 z dne 23. 11. 2012.

2. Tožnik v tožbi smiselno uveljavlja tožbene razloge nepravilne ugotovitve dejanskega stanja in kršitev določb postopka. Navaja, da je z dedovanjem nepremičnin pridobil samo stroške, ker od zemlje nima nič. Ni se mogel zagovarjati, niti pogovarjati, ker je težak rakav bolnik na glasilkah, je brez glasu od leta 2011, čaka ga težka operacija. Prav tako ima raka njegova žena. Prilaga zdravniške izvide UKC Ljubljana in smiselno predlaga, da se odločba odpravi.

3. Tožena stranka na tožbo ni odgovorila.

5. Izpodbijana odločba je izdana s sklicevanjem na 48. člen ZBPP. Ta v prvem odstavku določa, da mora upravičenec do brezplačne pravne pomoči, ki je delno ali v celoti uspel v postopku in je na podlagi pravnomočne odločbe sodišča, ali na podlagi izven sodne ali sodne poravnave pridobil premoženje oziroma dohodke, dolžan povrniti Republiki Sloveniji razliko med stroški, ki so bili dejansko plačani iz naslova brezplačne pravne pomoči in zneskom, ki ga je povrnila nasprotna stranka iz naslova stroškov postopka oziroma tistim zneskom, ki ga je Republika Slovenija izterjala od nasprotne stranke. Upravičenec do brezplačne pravne pomoči ni dolžan povrniti stroškov postopka, če je dobil preživnino ali odškodnino za izgubljeno preživljanje zaradi smrti tistega, ki je bil dolžan dajati preživljanje (drugi odstavek 48. člena ZBPP). V nobenem primeru se od upravičenca do brezplačne pravne pomoči ne sme terjati več, kot je v postopku dejansko dobil (tretji odstavek 48. člena ZBPP).

6. V obravnavani zadevi je bila tožniku odobrena brezplačna pravna pomoč (odločba Bpp 1957/2012 z dne 23. 11. 2012) za zastopanje kot dediču v zapuščinskem postopku po pokojnem očetu. Zadeva je bila končana s Sklepom o dedovanju D 313/2007, na podlagi katerega je tožnik pridobil solastne deleže do 21/100 na posameznih nepremičninah. Te solastniške deleže je tožena stranka, glede na vrednosti vzete iz prostorskega portala RS GURS, skupno ocenila na 11.576,98 EUR, kar pomeni, da je vrednost pridobljenega premoženja višja od vrednosti dodeljene brezplačne pravne pomoči. Tožena stranka pa ni preverjala ali je upravičenec prejel tudi denarna sredstva zapustnika.

7. Kot izhaja iz listin upravnega spisa in tožbenih ugovorov, tožnik prejema mesečno pokojnino v znesku 441 EUR. Živi skupaj z ženo v lastniškem stanovanju, žena prejema mesečno 387 EUR pokojnine. Nadalje izhaja iz predloženih zdravniških spričeval, da je tožnik neozdravljivo bolan z diagnosticiranim karcinomom glasilk, od leta 2011 ne govori, prav tako ima karcinom njegova žena. Mesečni dohodki obeh članov gospodinjstva, tako ne presegajo zneska dvakratnika osnovnega zneska minimalnega dohodka, to je 530,44 EUR (prvi odstavek 152. člena ZUJF, v zvezi z 8. členom ZSVarPre), ki je sicer določen kot socialni finančni kriterij za dodelitev brezplačne pravne pomoči.

8. Iz obrazloženega sledi, da tožnik sredstev za plačilo zahtevanega zneska nima, oziroma ga ne bi zmogel brez ogrožanja (glede na tožnikovo in ženino zdravstveno stanje) preživljanja obeh družinskih članov. Iz teh solastnih nepremičnin tudi ne prejema nobenega dohodka. Določila 48. člena ZBPP je treba razlagati tako, da niso v nasprotju s temeljno človekovo pravico do prepovedi ponižujočega oziroma nečloveškega ravnanja v smislu minimalnih socialnih pogojev za preživetje iz določila 18. člena Ustave RS (tako sodbi Upravnega sodišča številka III U 63/2012 z dne 20. 4. 2012 in II U 245/2014 z dne 10. 9. 2014). Glede na zgoraj opisane okoliščine sodišče zaključuje, da je bilo s tem, ko je bila izpodbijana odločitev sprejeta na podlagi prvega odstavka 48. člena ZBPP, napačno uporabljeno materialno pravo v predmetni zadevi, saj pravilna uporaba materialnega prava terja uporabo tretjega odstavka 48. člena ZBPP. Tožena stranka bo ponovno odločila, potem ko bo ugotovila prejeti denarni znesek tožnika iz naslova zapuščine, kateri pa bi bil morebiti podlaga za odločitev o vrnitvi stroškov odobrene brezplačne pravne pomoči.

9. Sodišče je tožbi ugodilo in izpodbijano odločbo odpravilo na podlagi 4. točke prvega odstavka 64. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) in po tretjem odstavku tega člena vrnilo toženi stranki v ponoven postopek.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.