sodba I U 1937/2011
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2012-01-04

BREZPLAČNA PRAVNA POMOČ - UPRAVNI POSTOPEK

brezplačna pravna pomoč - nepopolna vloga - poziv k dopolnitvi vloge - rok za odpravo pomanjkljivosti - zavrženje vloge

Iz prošnje za brezplačno pravno pomoč ni bilo mogoče ugotoviti, za katero dejanje oziroma v katerem sodnem postopku želi tožnik pridobiti brezplačno pravno pomoč. Zato ga je tožena stranka pozvala, da svojo prošnjo dopolni tako, da natančno opredeli oziroma navede za katero dejanje oziroma v katerem sodnem postopku želi pridobiti brezplačno pravno pomoč oziroma, da na kratko pojasni dejstva in okoliščine v zvezi z odškodninskim zahtevkom, ki ga namerava vložiti zoper Republiko Slovenijo, v zvezi z obtožbo zoper Republiko Slovenijo, Okrožno sodišče v Ljubljani, Službo za BPP pa pojasni, zaradi katerega kaznivega dejanja bi vložil pravno sredstvo ter ali je, če gre za uradno preganljivo dejanje, že podal kazensko ovadbo na pristojno državno tožilstvo. Pozvan je bil tudi, da predloži relevantne listine v zvezi z zadevo oziroma pojasni, kje se listine nahajajo. Tožnik do izdaje izpodbijanega sklepa vloge ni dopolnil v skladu s prejetim pozivom, zato je tožena stranka pravilno postopala v skladu z določbami 67. člena ZUP.

Tožena stranka je z izpodbijanim sklepom zavrgla prošnjo tožnika za dodelitev brezplačne pravne pomoči, katero je vložil dne 16. 6. 2010. Svojo odločitev je oprla na določbo 1. in 2. odstavka 67. člena Zakona o splošnem upravnem postopku (ZUP). V obrazložitvi med drugim navaja, da mora v skladu s 3. odstavkom 32. člena Zakona o brezplačni pravni pomoči (ZBPP) prošnja za brezplačno pomoč med drugim vsebovati tudi podatke o zadevi, za katero prosilec želi pridobiti brezplačno pravno pomoč. V skladu s 33. členom ZBPP pa je prosilec dolžan predložiti tudi dokazila, ki jih pristojni organ za BPP ne pridobiva po uradni dolžnosti oziroma jih lažje predloži prosilec. Ker tožnik kljub pozivu organa svoje prošnje ni dopolnil v skladu s pozivom, je tožbo na podlagi 2. odstavka 67. člena ZUP zavrgla.

Tožnik se ne strinja z odločitvijo tožene stranke in meni, da bi mu moralo sodišče dodeliti brezplačno pravno pomoč, da bi tožbo v upravnem sporu lahko pravilno popravil. Meni tudi, da brez ustrezne pravne pomoči ni moč podati pravno pravilnega obtožnega predloga. Tožilstvo ni ugotovilo pravilnega stanja in ni sprejelo pravilne odločitve. Tožniku je dalo rok 8 dni, da sam vloži obtožne predloge, s takim ravnanjem pa je kršena Ustava Republike Slovenije in Evropska konvencija za človekove pravice. Brez ustreznih dokazov ni mogoče sklepati, da zadeva (kazenski pregon) ni razumna in da tožnik nima izgledov za uspeh. Tako ravnanje bi samo potrjevalo, da se nerazumno in protipravno ščiti uradne pooblaščence, ki kršijo zakon z namero škodovati njemu. Tožilec je zavrnil obtožne predloge, vendar pa je vsako očitano kaznivo dejanje opredelil po Kazenskem zakoniku. Sam je tako brez pomoči odvetnikov in tožilca podal dopolnjeno kazensko ovadbo zoper oba obdolženca. Meni, da bi ga v zadevah moral zastopati odvetnik. Ker je prejemnik socialne pomoči, prosi tudi za oprostitev plačila sodnih taks.

Tožena stranka je sodišču predložila upravne spise in predlagala, naj sodišče tožbo zavrne.

Po presoji sodišča je odločitev tožene stranke, ko je vlogo tožnika v zadevi brezplačne pravne pomoči zavrgla na podlagi drugega odstavka 67. člena ZUP pravilna in na zakonu utemeljena.

ZUP v prvem odstavku 67. člena določa, da če je vloga nepopolna ali nerazumljiva, je samo zaradi tega ni dovoljeno zavreči. Organ mora v petih delovnih dneh zahtevati, da se pomanjkljivosti odpravijo, in določiti vložniku rok, v katerem jo mora popraviti. Zahtevo v obliki dopisa za odpravo pomanjkljivosti se pošlje ali izroči vložniku, če je podal vlogo neposredno pri organu. Drugi odstavek citiranega člena pa med drugim določa, če stranka v tem roku pomanjkljivosti ne odpravi, organ s sklepom zavrže vlogo.

Iz izpodbijanega sklepa in upravnih spisov izhaja, da je tožena stranka tožnika pozvala, da svojo prošnjo za dodelitev brezplačne pravne pomoči najkasneje v osmih dneh od prejema poziva dopolni tako, da natančno opredeli oziroma navede za katero dejanje oziroma v katerem sodnem postopku želi pridobiti brezplačno pravno pomoč oziroma, da na kratko pojasni dejstva in okoliščine v zvezi z odškodninskim zahtevkom, ki ga namerava vložiti zoper Republiko Slovenijo (časovne in krajevne okoliščine, nedopustno oziroma protipravno ravnanje, vzročno zvezo, nastanek škode oziroma opravilno številko zadeve in naziv sodišča, v kolikor je postopek že v teku), v zvezi z obtožbo zoper Republiko Slovenijo, Okrožno sodišče v Ljubljani, Službo za BPP pa pojasni, zaradi katerega kaznivega dejanja bi vložil pravno sredstvo ter ali je, če gre za uradno preganljivo dejanje, že podal kazensko ovadbo na pristojno državno tožilstvo. Pozvan je bil tudi, da predloži relevantne listine v zvezi z zadevo oziroma pojasni, kje se listine nahajajo.

Po presoji sodišča je pravilna je ocena tožene stranke, da iz prošnje za brezplačno pravno pomoč ni mogoče ugotoviti, za katero dejanje oziroma v katerem sodnem postopku želi tožnik pridobiti brezplačno pravno pomoč. Tožnik je poziv tožene stranke prejel dne 18. 8. 2010, do izdaje izpodbijanega sklepa (10. 10. 2011) pa vloge ni dopolnil v skladu s prejetim pozivom. Tožena stranka je tako glede na ugotovljeno dejansko stanje pravilno postopala v skladu z določbami 67. člena ZUP.

Tožnik v tožbi ugotovljenemu dejanskemu stanju, na podlagi katerega je tožena stranka sprejela svojo odločitev, ne ugovarja. Le pavšalno navaja, da se z odločitvijo ne strinja. Neobrazložene so tudi trditve o kršitvi Ustave RS in EKČP, zato preizkus v tej smeri ni mogoč.

Sodišče tudi ugotavlja, da je tožnik predlagal, naj mu sodišče v zvezi z obravnavano tožbo dodeli brezplačno pravno pomoč. To njegovo prošnjo je obravnaval pristojni organ za brezplačno pravno pomoč pri Upravnem sodišču Republike Slovenije pod opr. št. Bpp 525/2011 in je z odločbo z dne 5. 1. 2012 njegovo prošnjo zavrnil.

Sodišče o tožnikovem predlogu, naj sodišče odloči o taksni oprostitvi v zadevi, ni posebej odločalo, saj se na podlagi četrtega odstavka 10. člena Zakona o sodnih taksah (ZST-1) taksa v postopkih odločanja o dodelitvi brezplačne pravne pomoči namreč ne plača.

Ker je sodišče ugotovilo, da tožba ni utemeljena, jo je v skladu z določbo 1. odstavka 63. člena ZUS-1 zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.