sodba II U 455/2009
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2010-12-08

javni razpis - sofinanciranje iz javnih sredstev - pogoji za dodelitev sredstev - razlaga določb javnega razpisa - cilj javnega razpisa

Tožnik je moral v svoji vlogi izkazati, da se bo prijavljeni projekt nadaljeval tudi po obdobju upravičenih stroškov. Takšna zahteva je namreč  razvidna posredno oz. je tak sklep mogoče napraviti na podlagi cilja razpisa in opredelitve obdobja nastanka upravičenih stroškov, ki se bodo sofinancirali s sredstvi razpisa. Prejem finančne pomoči v času po zaključku projekta bi bil namreč v nasprotju s ciljem javnega razpisa, da se prepreči zaustavitev projekta.

2. Vsaka stranka trpi svoje stroške postopka.

Z izpodbijanim sklepom je tožena stranka zavrnila vlogo, s katero je tožnik kandidiral na javnem razpisu izvajanja ukrepa omejene vrednosti za dokončanje razvojno investicijskih projektov ter spodbujanje prezaposlitev in samozaposlovanje v letih 2009 in 2010 (Uradni list RS, št. 63/2009, v nadaljevanju: javni razpis), in sicer za sklop 1 – sofinanciranje že začetih razvojno investicijskih projektov. V obrazložitvi sklepa toženka navaja, da je tožnik dne 17. 8. 2009 vložil pravočasno in formalno popolno vlogo, za katero pa je strokovna komisija ugotovila, da ni skladna s ciljem javnega razpisa za sklop 1, ki je opredeljen v točki 2. javnega razpisa – preprečitev zaustavljanja že pričetih razvojno investicijskih projektov v podjetjih zaradi likvidnostnih težav kot odziv na spremenjene gospodarske razmere. Tožnik je namreč v vlogi navedel, da se že začeti razvojno investicijski projekt zaključuje z dnem 30. 10. 2009. To pomeni, da projekt ni pred zaustavitvijo, temveč je z dnem 30. 10. 2009 tudi zaključen. V točki 4.2.1.3. javnega razpisa je določeno, da so do sofinanciranja upravičeni samo tisti stroški, ki so nastali od 1. 7. 2008 do 30. 10. 2009 in bi odsotnost sofinanciranja teh stroškov z državno pomočjo zaustavilo nadaljevanje razvoja projekta, kar je bil tudi osnovni namen razpisa. Ker je iz vloge razvidno, da bi prijavitelj z lastnimi sredstvi brez pomoči države zaključil projekt z dnem 30. 10. 2009, takšen projekt ne more biti pred zaustavljanjem zaradi likvidnostnih težav.

Tožnik v tožbi navaja, da je tožena stranka pri oceni vloge upoštevala dodatne pogoje, ki predhodno niso bili znani, oz. so bili v nasprotju z uradno objavljenimi pogoji. Navedba zaključka investicijskega projekta je vsebovana samo v obrazcu S1, ne pa tudi v razpisnih pogojih. Razpisni pogoji vsebujejo le zahtevo, da mora prijavitelj navesti do katerega termina bo dosegel enega izmed rezultatov projekta. Izpolnitev navedenih rezultatov do 15. 11. 2009 torej predstavlja pogoj za pridobitev sredstev. Navedbo zaključka investicijskega projekta je mogoče razumeti le kot datum, do katerega bi naj prijavitelj dosegel zahtevane rezultate in ne kot datum zaključka celotnega projekta. Utemeljitev tako navaja neke nove pogoje, ki v razpisu oz. razpisni dokumentaciji niso določeni. Cilj javnega razpisa ni le preprečitev zaustavljanja pričetih razvojnih projektov, ki bi se naj zaključili šele po dnevu izdaje sklepov o izbiri, ampak velja za vse razvojne projekte, ki naj bi se končali najkasneje do 15. 11. 2009. Sicer pa dejstvo, da naj bi bil začeti projekt zaustavljen, sploh ni bil izločitveni kriterij po razpisu. Gre za pretirano restriktivno tolmačenje, saj morajo projekti le do 15. 11. 2009 doseči enega izmed predvidenih rezultatov. Šele tedaj je razvojni projekt vsebinsko zaključen. Prav tako bi morala tožena stranka izdati sklep do 26. 10. 2009. Vloga tožeče stranke ne bi smela biti zavrnjena zgolj zato, ker je tožena stranka prekoračila rok za izdajo sklepa. Sicer pa tožnik projekta ni zaključil pred iztekom roka izbire, to je pred 26. 10. 2009, zahteva tožene stranke, da bi se moral projekt nadaljevati tudi po obdobju upravičenih stroškov, pa je v nasprotju z javnim razpisom. Razen tega je obrazložitev odločbe tako pomanjkljiva, da iz nje ni mogoče razbrati, kateri razlogi so narekovali sprejeto odločitev. Tožnik predlaga, da sodišče odpravi izpodbijani sklep ter toženi stranki naloži povrnitev stroškov postopka.

Tožena stranka v odgovoru na tožbo navaja, da je bila v skladu z usmeritvami evropske komisije državne pomoč namenjena podjetjem, ki imajo težave pri pridobivanju finančnih virov za izvajanje projektov. Razpis je bil tako izdelan na osnovi prijavljene sheme državne pomoči, in sicer: Državna pomoč N 228/2999-Slovenija ter Začasni program pomoči za dodeljevanje združljive pomoči omejene vrednosti. V skladu s shemo državne pomoči pa so do pomoči upravičeni samo projekti, ki jih zaradi krize ni bilo mogoče dokončati. V primeru, ko je prijavitelj v vlogi izkazal, da bo projekt zaključil do 30. 10. 2009, ni mogoče govoriti o zasledovanju cilja razpisa, ki je preprečitev zaustavljanja že pričetih razvojno investicijskih projektov. Tožnik je v rubriki zaključka izvajanja projekta sam navedel datum 30. 10. 2009. Prav tako je v obrazcu S1: Dispozicija projekta za sklop1 razvojno investicijski projekt opisal predviden potek razvojno investicijskih dejavnosti glede na aktivnosti projekta ter prikazal terminski plan izvajanja projekta. Prijavitelj pri tem ni izkazal  izvajanja projekta tudi po zaključku obdobja sofinanciranja, kar jasno izkazuje, da se projekt zaključuje z datumom 30. 10. 2009, ki ga je tudi sam navedel kot datum zaključka projekta.  Res je razpis določal, da mora prijavitelj do 15. 11. 2009 doseči enega izmed v razpisu navedenih rezultatov, ki so tipični za razvojno raziskovalno dejavnost, vendar s tem ni prejudiciral zaključka projekta. Tožnik je tako sam opredelil, katerega izmed rezultatov bo v okviru projekta dosegel do 15. 11. 2009. Tožena stranka predlaga, da sodišče tožbo zavrne  ter tožeči stranki naloži povrnitev stroškov postopka.

Upravno sodišče v zvezi s spornim javnim razpisom obravnava več zadev, ki se nanašajo na sofinanciranje že začetih razvojno investicijskih projektov (sklop 1). V vseh primerih je sporno vprašanje, ali je tožena stranka upravičeno štela kot relevantno dejstvo za zavrnitev prijave na javni razpis zaključek izvajanja projekta 30. 10. 2009, kot ga je prijavitelj navedel v obrazcu S1 (dispozicija projekta za sklop 1 – razvojno investicijski projekti). Glede navedenega vprašanja je sodišče že zavzelo stališče (na primer v zadevah I U 2110/2009, I U 2111/2009, I U 2122/2009). Ugotovilo je, da je v skladu z 2. točko javnega razpisa cilj za sklop 1, da se prepreči  zaustavljanje že pričetih razvojno investicijskih projektov v podjetjih zaradi likvidnostnih težav. Po točki 4.2.1.1. (vsebina razvojno investicijskih projektov) je namen javnega razpisa zagotovitev dopolnilnih virov za financiranje, da bi se preprečila zaustavitev že začetih razvojno investicijskih projektov in investicij. Obseg sofinanciranja je razviden iz točke 4.2.1.3., ki določa, da se sofinancirajo samo tisti upravičeni stroški, ki so nastali med 1. 7. 2008 in 30. 10. 2009. Iz točke 4.4. (merila in način izbire prejemnikov sredstev) izhaja, da je bilo prijaviteljem naloženo, da predložijo dokumentacijo za posamezno vlogo, iz katere mora biti razvidno, da bo projekt izveden ustrezno razpisnim kriterijem in da je vloga prijavljena ustrezno pogojem iz razpisne dokumentacije in skladna s ciljem, predmetom in namenom javnega razpisa. Navedene določbe javnega razpisa tudi po mnenju sodišča pomenijo, da naj bi z javnim razpisom zagotovljeno sofinanciranje upravičenih stroškov predstavljalo dopolnilni finančni vir za izvajanje že začetih projektov, brez katerega bi prišlo do njihove zaustavitve. Ker pa se upoštevajo tisti upravičeni stroški, ki so nastali do 30. 10. 2009, pa po mnenju sodišča glede na cilje razpisa (preprečitev zaustavljanja že pričetih projektov) lahko pomeni le-to, da brez sofinanciranja do tega dne nastalih stroškov nadaljevanje projekta ne bo več mogoče. Zato je logičen sklep, da je o taki posledici mogoče govoriti le pri projektih, ki naj bi se nadaljevali tudi po 30. 10. 2009. Pri projektu, katerega zaključek je predviden do 30. 10. 2009, se namreč ne more pojaviti nevarnost njegove zaustavitve zaradi izpada sofinanciranja stroškov, nastalih do tega datuma, saj je projekt do tedaj že zaključen. O taki posledici je mogoče govoriti le pri projektih, ki se bodo nadaljevali tudi po 30. 10. 2009.

V obravnavani zadevi ni sporno, da je tožnik v vlogi kot rok zaključka izvajanja projekta navedel datum 30. 10. 2009.  Glede na zgoraj navedeno stališče sodišče zavrača tožbene ugovore, da javni razpis nima jasnih določil o zaključku izvajanja projekta oz. da je tožena stranka upoštevala pogoj, ki v javnem razpisu ni bil določen. Kolikor je tožnik menil, da so razpisni pogoji nejasni, pa je imel možnost pridobiti dodatne informacije v zvezi s pripravo vloge (10. točka javnega razpisa), zato se ne more šele sedaj v tožbi sklicevati na drugačno razumevanje razpisnih pogojev. Sodišče se zato strinja z obrazložitvijo tožene stranke, da je moral tožnik v svoji vlogi izkazati, da se bo prijavljeni projekt nadaljeval tudi po obdobju upravičenih stroškov, torej po 30. 10. 2009.  Takšna zahteva je namreč razvidna posredno oz. je tak sklep mogoče napraviti na podlagi cilja razpisa in opredelitve obdobja nastanka upravičenih stroškov, ki se bodo sofinancirali s sredstvi razpisa. Prejem finančne pomoči v času po zaključku projekta bi bil namreč v nasprotju s ciljem javnega razpisa, da se prepreči zaustavitev projekta. Tožena stranka bi zato z drugačno odločitvijo v obravnavani zadevi kršila merilo iz točke 4.4. razpisa, to je skladnost vloge s cilji javnega razpisa. Ker je v zadevi bistveno, da je tožnik v vlogi navedel, da bo projekt zaključen 30. 10. 2009, sodišče kot neutemeljen zavrača tožbeni ugovor, da je tožena stranka sama z zamudo v razpisu določenega roka dne 26. 10. 2009 za obveščanje odgovorna za zavrnitev vloge.  Navedena okoliščina namreč ne spremeni dejstva, da je tožnik kot datum zaključka projekta navedel 30. 10. 2009. Prav tako so tožbene navedbe, da projekt ni bil končan s 30. 10. 2009, temveč se bo nadaljeval še po navedenem datumu, povsem pavšalne oziroma niso oprte na noben konkreten dokaz, zato jih ni mogoče preizkusiti. Obrazložitev izpodbijanega sklepa pa tudi vsebuje vse bistvene sestavine tako glede ugotovljenega dejanskega stanja in vsebine določil javnega razpisa, zato je neutemeljen tožbeni ugovor, da odločitve tožene stranke ni mogoče preizkusiti.

Iz vseh navedenih razlogov sodišče ugotavlja, da je tožena stranka svojo odločitev oprla na dejansko stanje, ki ga je ugotovila pravilno in v skladu s pogoji razpisa ter na podlagi navedb tožeče stranke v vlogi, odločitev pa je tudi vsebinsko skladna s pogoji in namenom javnega razpisa. Zato je sodišče tožbo kot neutemeljeno zavrnilo na podlagi prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu (Uradni list RS, št. 105/2006, 62/2010, ZUS-1).

Ker je sodišče tožbo zavrnilo, je tudi zavrnilo zahtevek tožene stranke za povrnitev stroškov postopka. Navedena odločitev temelji na določbi četrtega odstavka 25. člena ZUS-1, ki določa, da če sodišče tožbo zavrne, vsaka stranka sama trpi stroške postopka.

Pravilnik o postopkih za izvrševanje proračuna Republike

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

sodba II U 451/2009, enako tudi II U 462/2009, II U 470/2009, II U 466/2009, II U 458/2009