TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
sodba II U 522/2011
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2012-01-18

brezplačna pravna pomoč - pogoji za dodelitev brezplačne pravne pomoči - spremenjene okoliščine - prenehanje upravičenosti do brezplačne pravne pomoči - izdaja nove odločbe

Tožnica premoženjskega pogoja po določbah ZBPP več ne izpolnjuje, zato je organ  za brezplačno pravno pomoč z izpodbijano odločbo utemeljeno odločil, da od dokončnosti izdaje izpodbijane odločbe tožnica ni več upravičena do brezplačne pravne pomoči.

Z izpodbijano odločbo je bilo odločeno, da tožnici dne 2. 12. 2010 preneha upravičenost do brezplačne pravne pomoči, ki jo je prejela z odločbo opr. št. Bpp 131/2004-6 z dne 12. 5. 2004. Svojo odločitev je tožena stranka utemeljila na določbi 41. in 42. člena ZBPP in ugotovitvi, da se je tožničino (prosilkino) premoženjsko stanje spremenilo, zato pogojev za odobritev brezplačne pravne pomoči ne izpolnjuje več.

Tožnica s tožbo izpodbija odločitev tožene stranke in jo utemeljuje s težkim premoženjskim in finančnim stanjem. Navaja, da z možem in sinom živijo od majhne kmetije, ki ne daje  veliko dohodka, tako da se iz meseca v mesec težko prebijajo. Do svojega skromnega premoženja ne more drugače, kot preko sodišča, zato je še kako upravičena do brezplačne pravne pomoči. Smiselno predlaga odpravo izpodbijane odločbe.

Tožena stranka na tožbo ni odgovorila, je pa poslala upravne spise.

Tudi po presoji sodišča je izpodbijana odločitev pravilna in zakonita. V skladu z 41. členom ZBPP mora upravičenec pogoje za odobritev brezplačne pravne pomoči izpolnjevati ves čas, za katerega mu je ta odobrena. Po določbi 42. člena ZBPP pa je strokovna služba za BPP dolžna ugotavljati upravičenost do brezplačne pravne pomoči po uradni dolžnosti, kadar ugotovi, da so nastopile okoliščine, zaradi katerih bi bilo potrebno izdati drugačno odločbo o upravičenosti do brezplačne pravne pomoči, ker upravičenec ni več upravičen do brezplačne pravne pomoči.

Tožnici  je bila z odločbo Organa za brezplačno pravno pomoč Bpp št. 131/2004 z dne 12. 5. 2004 odobrena redna brezplačna pravna pomoč, med drugim tudi za pravno svetovanje in zastopanje v postopku pred sodiščem prve stopnje v zadevi povrnitve vlaganj v nepremičnine po razvezani izročilni pogodbi z dne 10. 3. 1993. Kot izhaja iz izpodbijane odločbe, to pa potrjujejo tudi podatki predloženega upravnega spisa, pa ji je bila z odločbo Organa za brezplačno pravno pomoč št. Bpp 717/2010-7 z dne 2. 12. 2010, zaradi neizpolnjevanja finančnega pogoja, zahteva za odobritev brezplačne pravne pomoči pravnomočno  zavrnjena. Ker tožnica premoženjskega pogoja po določbah ZBPP več ne izpolnjuje, je tako tudi po presoji sodišča tožena stranka z izpodbijano odločbo utemeljeno odločila, da od dokončnosti izdaje citirane odločbe (torej od 2.10.2010) ni več upravičena do brezplačne pravne pomoči.

Glede na navedeno zato sodišče kot neutemeljene zavrača tožbene navedbe glede  slabega  premoženjskega oziroma finančnega  stanja družine in je na podlagi prvega odstavka 63. člena ZUS-1 tožbo kot neutemeljeno zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
sklep I U 1171/2012
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2012-11-08

PRAVO VIZUMOV, AZILA IN PRISELJEVANJA - UPRAVNI SPOR

upravni spor - tožba v upravnem sporu - pravni interes - izročitev tožnika drugi državi - zavrženje tožbe

Tožnika sta ob vložitvi tožbe sicer izkazovala pravni interes za vodenje tega  spora, vendar je zaradi dejstva, da se ne nahajata več na območju Republike Slovenije in sta bila že izročena izvorni državi (Republiki Hrvaški), ta pravni interes po vložitvi tožbe prenehal. Njun pravni položaj se kljub morebitni ugoditvi tožbi namreč ne more več spremeniti.

Tožena stranka je z izpodbijano odločbo zavrgla ponovno prošnjo tožnikov za priznanje mednarodne zaščite.

Tožnika se z izpodbijano odločbo ne strinjata in v tožbi navajata pravne in dejanske razloge, zaradi katerih menita, da odločitev tožene stranke ni pravilna.

Tožena stranka je sodišču predložila upravne spise, dne 2. 11. 2012 pa je sodišče obvestila, da sta bila tožnika dne 26. 9. 2012 izročena Republiki Hrvaški.

Sodišče je tožbo zavrglo iz naslednjih razlogov:

Po presoji sodišča tožnika ne izkazujeta več pravnega interesa za vodenje tega upravnega spora. Iz listine, ki jo je predložila tožena stranka (priloga B3) namreč izhaja, da je Policijska postaja Brežice z dopisom št. 232-48/2012/2 (3J697-50) z dne 26. 9. 2012 sporočila naslednje: „Obveščamo vas, da smo dne 26. 9. 2012 ob 10.50 uri po dokumentu iz zveze, na podlagi odločbe Ministrstva za pravosodje in javno upravo št. 560-306/2012 z dne 20. 8. 2012 izročili državljana Republike Hrvaške A.A., rojenega ... 10. 1938 in B.B., rojeno ... 1. 1949. Z izročitvijo tožnikov Republiki Hrvaški je po presoji sodišča prenehal njun pravni interes za vodenje tega spora. Vsakdo, ki v upravnem sporu zahteva varstvo svojih pravic in pravnih koristi, mora namreč ves čas postopka izkazovati pravni interes oziroma pravovarstveno potrebo, kar pomeni, da mora izkazati, da bi ugoditev njegovi zahtevi pomenila zanj določeno pravno korist, ki je brez tega ne bi mogel doseči. Tožnika sta ob vložitvi tožbe sicer izkazovala pravni interes za vodenje tega spora, vendar je zaradi dejstva, da se ne nahajata več na območju Republike Slovenije in sta bila že izročena izvorni državi (Republiki Hrvaški), ta pravni interes po vložitvi tožbe prenehal. Njun pravni položaj se kljub morebitni ugoditvi tožbi namreč ne more več spremeniti. Zgolj ugotavljanje zakonitosti oziroma nezakonitosti izpodbijane odločbe bi bilo za tožnika brez učinka, saj je zaradi navedenih dejstev prenehala možnost odločanja o tem, kar je bilo predmet upravnega postopka in upravnega spora.

Sodišče je glede na navedeno tožbo zavrglo na podlagi 6. točke prvega odstavka 36. člena Zakona o upravnem sporu (ZUS-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
sklep I U 1212/2012
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2012-09-18

CIVILNO PROCESNO PRAVO - STVARNO PRAVO - DAVKI

stvarna pristojnost - ugovor dolžnika - davčna izvršba - davčna izvršba na premičnine - zarubljene premičnine v lasti tretjega - tožba zoper davčni organ za ugotovitev lastninske pravice

Tožeča stranka s tožbo ne izpodbija sklepa davčnega organa, temveč vlaga tožbo na ugotovitev lastninske pravice v skladu z napotkom iz sklepa, ta pa temelji na tretjem odstavku 182. člena ZDavP-2, ki se (v okviru postopka davčne izvršbe) nanaša na postopanje z ugovorom dolžnika, da so zarubljene premičnine last tretje osebe. Posebnih določb o pristojnosti sodišča za odločanje o tožbi na ugotovitev lastninske pravice ZDavP-2 ne vsebuje, kar pomeni, da veljajo splošna pravila o pristojnosti sodišč za sojenje v sporih o premoženjskopravnih zahtevkih.

Upravno sodišče ni stvarno pristojno za odločanje o tožbi.

Zadeva se po pravnomočnosti tega sklepa odstopi v reševanje Okrožnemu sodišču v Ljubljani.

Tožeča stranka je dne 10. 8. 2012 vložila tožbo pri naslovnem sodišču zaradi ugotovitve obstoja lastninske pravice. Tožeča stranka je bila namreč, kot sledi iz tožbe in priloženih listin, s sklepom Davčne uprave Republike Slovenije, Davčnega urada Ljubljana št. DT-42914-4033/2012 08-311-06 z dne 27. 7. 2012 napotena, da v roku 8 dni od vročitve sklepa vloži tožbo zoper toženo stranko na ugotovitev lastninske pravice na premičninah, ki so predmet izvršbe.

Upravno sodišče ni stvarno pristojno za odločanje v zadevi.

Po določbah Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) Upravno sodišče odloča o zakonitosti dokončnih upravnih aktov, o zakonitosti drugih posamičnih aktov in dejanj pa samo, če tako določa zakon, oziroma če ni zagotovljeno drugo sodno varstvo. V konkretnem primeru ne gre za takšen primer. Tožeča stranka namreč s tožbo ne izpodbija upravnega akta, to je citiranega sklepa davčnega organa, temveč vlaga tožbo na ugotovitev lastninske pravice v skladu z napotkom iz sklepa, ta pa temelji na tretjem odstavku 182. člena Zakona o davčnem postopku (ZDavP-2), ki se (v okviru postopka davčne izvršbe) nanaša na postopanje z ugovorom dolžnika, da so zarubljene premičnine last tretje osebe. Posebnih določb o pristojnosti sodišča za odločanje o tožbi na ugotovitev lastninske pravice ZDavP-2 ne vsebuje. Veljajo torej splošna pravila o pristojnosti sodišč za sojenje v sporih o premoženjskopravnih zahtevkih. To pa pomeni, da je v konkretnem primeru z ozirom na vrednost spornega predmeta, označeno v tožbi (100 000 EUR) in sedež tožene stranke (DURS, DU Ljubljana), v skladu z določbami Zakona o pravdnem postopku (ZPP) za odločanje o tožbi pristojno Okrožno sodišče v Ljubljani.

Zato je bilo potrebno na podlagi 19. in 23. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1 odločiti tako, kot sledi iz izreka tega sklepa.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
UPRS sklep I U 1812/2012
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2012-12-18

brezplačna pravna pomoč - rok za vložitev tožbe - pravočasnost tožbe - zavrženje tožbe

V obravnavani zadevi je bil upravni postopek končan z izpodbijanim sklepom, za katerega sodišče na podlagi predloženih upravnih spisov ugotavlja, da je bil tožnici vročen 13. 10. 2012. Zadnji (trideseti) dan za vložitev tožbe se je v skladu s prvim odstavkom 28. člena ZUS-1 tako iztekel 12. 11. 2012, zato je bila tožba vložena prepozno.

Vsaka stranka trpi svoje stroške postopka.

Tožnica je z vlogo, vloženo neposredno pri naslovnem sodišču dne 21. 11. 2012, vložila tožbo zoper v uvodu navedeni sklep, s katerim je toženka zavrgla prošnjo tožnice za dodelitev brezplačne pravne pomoči z dne 8. 6. 2012.

Toženka je sodišču predložila upravne spise zadeve.

V skladu s prvim odstavkom 28. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) je treba tožbo vložiti v 30 dneh od vročitve upravnega akta, s katerim je bil končan postopek. Tožba se vloži pri pristojnem sodišču neposredno pisno ali pa se mu pošlje po pošti (prvi odstavek 29. člena ZUS-1).

Če je vloga vezana na rok, se šteje, da je vložena pravočasno, če je izročena pristojnemu sodišču, preden se rok izteče (prvi odstavek 112. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1).

V obravnavani zadevi je bil upravni postopek končan z izpodbijanim sklepom, za katerega sodišče na podlagi predloženih upravnih spisov ugotavlja, da je bil tožnici vročen 13. 10. 2012. Zadnji (trideseti) dan za vložitev tožbe se je tako iztekel 12. 11. 2012.

Ker je bila tožba vložena prepozno, jo je sodišče na podlagi 2. točke prvega odstavka 36. člena ZUS-1 zavrglo.

Če sodišče tožbo zavrže, vsaka stranka trpi svoje stroške postopka (četrti odstavek 25. člena ZUS-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
sklep I U 1468/2012
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2012-10-25

tožba v upravnem sporu - rok za vložitev tožbe - zavrženje tožbe

Tožnik je tožbo sicer poslal po pošti 3. 10. 2012, vendar je ni poslal priporočeno (kar bi bilo na podlagi drugega odstavka 112. člena ZPP v zvezi z 22. členom ZUS-1 še pravočasno), zato se šteje, da je bila tožba vložena tistega dne, ko jo je sodišče prejelo, t.j. 4. 10. 2012, torej po poteku zakonskega roka za vložitev tožbe.

Vsaka stranka trpi svoje stroške postopka.

Tožnik je z vlogo, poslano po pošti 3. 10. 2012 (sodišče jo je prejelo 4. 10. 2012), vložil tožbo zoper v uvodu navedeno odločbo, s katero je toženka zavrnila prošnjo tožnika za dodelitev brezplačne pravne pomoči z dne 28. 5. 2012.

Toženka je sodišču predložila upravne spise zadeve.

Po prvem odstavku 28. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) je treba tožbo vložiti v 30 dneh od vročitve upravnega akta, s katerim je bil končan postopek.

V obravnavani zadevi je bil upravni postopek končan z izpodbijano odločbo, za katero sodišče na podlagi predloženih upravnih spisov ugotavlja, da je bila tožniku vročena 3. 9. 2012. Zadnji (trideseti) dan za vložitev tožbe se je tako iztekel 3. 10. 2012.

Če je vloga vezana na rok, se šteje, da je vložena pravočasno, če je izročena pristojnemu sodišču, preden se rok izteče (prvi odstavek Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1).  Če se pošlje vloga po pošti priporočeno ali brzojavno, se šteje dan oddaje na pošto za dan izročitve sodišču, na katero je naslovljena (drugi odstavek ZPP v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1).

Tožnik je tožbo sicer poslal po pošti 3. 10. 2012, vendar je ni poslal priporočeno (kar bi bilo na podlagi drugega odstavka 112. člena ZPP v zvezi z 22. členom ZUS-1 še pravočasno), zato se šteje, da je bila tožba vložena tistega dne, ko jo je sodišče prejelo, t.j. 4. 10. 2012, torej po poteku zakonskega roka za vložitev tožbe.

Ker je bila tožba vložena prepozno, jo je sodišče na podlagi 2. točke prvega odstavka 36. člena ZUS-1 zavrglo.

Če sodišče tožbo zavrže, vsaka stranka trpi svoje stroške postopka (četrti odstavek 25. člena ZUS-1).

ZUS-1 člen 22, 22/1, 28, 36, 36/1, 36/1-2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.