sklep I U 584/2011
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2011-05-18

molk organa - tožba zaradi molka organa - procesne predpostavke - rok za vložitev tožbe - zavrženje tožbe

Procesne predpostavke za vložitev tožbe v upravnem sporu zaradi molka organa je opredelil zakonodajalec. V konkretnem primeru te procesne predpostavke niso podane. Iz tožnikovih navedb ter podatkov upravnega spisa namreč ne izhaja, da bi bila nova zahteva tožnika za izdajo odločbe o strankini pritožbi, vložena pred datumom vložitve predmetne tožbe zaradi molka organa. Šele če na novo zahtevo tožnika ne bi bila v nadaljnjih 7—ih izdana odločba (o njegovi pritožbi zoper sklep Občine volilne komisije z dne 28. 10. 2010), bi smel tožnik sprožiti upravni spor, kot če bi bila njegova pritožba zavrnjena.

2.Vsaka stranka trpi svoje stroške postopka.

Tožnik je zaradi varstva volilne pravice dne 1. 4. 2011 vložil priporočeno na pošto zoper toženo stranko tožbo zaradi molka organa, datirano 31. 3. 2011, ki jo je sodišče prejelo 4. 4. 2011. Tožbo vlaga v skladu z določilom 1. odstavka 33. člena Zakona o upravnem sporu (ZUS-1) zaradi molka tožene stranke, ki kljub temu, da je od vročitve sodbe številka I U 38/2011 z dne 27. 1. 2011 (s katero je sodišče ugodilo tožnikovi pritožbi in odpravilo tedaj izpodbijani akt tožene stranke in ji zadevo vrnilo v ponoven postopek z napotki, v skladu s katerimi mora ponovno odločiti v roku 30 dni od prejema sodbe) minilo že dva meseca, tožena stranka novega akta ni izdala oziroma tožniku ni vročila pisnega odpravka vse do dneva vložitve te tožbe. Nadalje pojasnjuje, da je bil tožnik na lokalnih volitvah 2010 na listi SDS kandidat za člana Občinskega sveta Občine Vodice, in sicer je kandidiral v prvi volilni enoti. Po mnenju tožnika SDS v navedeni volilni enoti zaradi nepravilnosti pri ugotavljanju mandatov ni dobila nobenega mandata, čeprav bi ji moral biti dodeljen en mandat in bi bil v tem primeru tožnik kot kandidat na listi SDS izvoljen v Občinski svet. Zoper odločitev Občinske volilne komisije je tožnik vložil pritožbo (z dne 28. 10. 2010), ki pa jo je tožena stranka zavrnila neutemeljeno, kot izhaja iz sodbe opr. št. I U 1700/2010 z dne 9. 12. 2010, s katero je pritožbi tožnika sodišče ugodilo in zadevo vrnilo v ponovno odločanje toženi stranki. V ponovljenem postopku je tožena stranka izdala novo odločbo št. 011-08/2010-001 z dne 27. 12. 2010, zoper katero je tožnik ponovno vložil pritožbo, ki ji je sodišče ponovno ugodilo s sodbo opr. št. I U 38/2011 z dne 27. 1. 2011 ter toženi stranki naložilo, da v ponovljenem postopku ugotovljene nepravilnosti odpravi, po potrebi tudi s predhodno predložitvijo računalniško pridobljenih rezultatov volitev in razdelitvi mandatov Državni volilni komisiji, ki bo računalniško pridobljene volilne rezultate še ročno izračunala, s čimer je sodišče zadevo vrnilo v stanje, v katerem je bila, preden sta bila oba navedena predhodno izpodbijana upravna akta izdana. V nadaljevanju tožbe tožnik ponavlja vsebinske razloge, ki utemeljujejo njegovo prepričanje, da je tožena stranka pri podelitvi mandatov med kandidate za člane občinskega sveta Občine Vodice postopala nepravilno in nezakonito. Tožnik še pojasnjuje, da je Občina Vodice razdeljena na tri volilne enote, v katerih se člani Občinskega sveta volijo po proporcionalnem načelu, in sicer se glasuje o listah kandidatov v volilni enoti. V vsaki volilni enoti se v občinski svet voli pet članov. Tožnik je kandidiral na listi SDS v prvi volilni enoti. V tej volilni enoti je lista SDS prejela 111 glasov (kar je bil izmed vseh list četrti volilni rezultat), tožnika pa s preferenčnimi glasovi ni prehitel noben kandidat z iste liste. Ob upoštevanju določil 15., 16. in 17. člena ZLV, ki jih povzema v nadaljevanju tožbe, tožnik meni, da je Občinska volilna komisija, ali pa računalniški program, pri izračunu mandatov storila napako, ki ima za posledico nepravilno podelitev posameznih mandatov po volilnih enotah, med drugim tudi tožnikovega. Navedeno trditev tožnik uveljavlja na podlagi izračuna, ki ga je izdelal tožnik upoštevajoč določila 15., 16. in 17. člena ZLV, na podlagi pojasnilnih izračunov, ki so vsebovani v Komentarju k Zakonu o lokalnih volitvah Lokalne volitve 2010 zbirka predpisov, Uradni list RS, št. 2010, kot je razviden iz tabelaričnega prikaza, ki ga je tožnik priložil že svoji pritožbi z dne 22. 11. 2010 kot sestavni del pritožbene argumentacije. Glede tabelaričnih izračunov – prikazov (tabela A, B, C in D) tožnik še pojasnjuje, da so bili vsi listinski dokazi sodišču že predloženi in se nahajajo v spisu št. I U 1700/2010 oziroma I U 38/2011, zato jih ne prilaga predmetni tožbi, pač pa prilaga le sodbo opr. št. I U 38/2011 in tabele A, B, C in D. Meni, da bi glede na izračunane ostanke glasov morala lista SDS prejeti v vsaki volilni enoti po en mandat, torej tudi v prvi volilni enoti en mandat. Tožnik ocenjuje, da so rezultati, ki jih je potrdila Občinska volilna komisija, nelogični, saj izključujejo ustrezno zastopanost mandatov po posameznih volilnih enotah oziroma neutemeljeno preskakujejo mandate z višjim oziroma boljšim ostankom. Po mnenju tožnika se morajo v skladu s 17. členom ZLV mandati, ki jih dobijo istoimenske liste pri delitvi mandatov na ravni občine po 16. členu ZLV, dodeliti listam v volilnih enotah, ki imajo največje ostanke glasov v razmerju do količnika v volilni enoti iz 15. člena ZLV. Tu pa je po mnenju tožnika prišlo do napake oziroma nelogičnosti, ki jo izkazujejo predloženi tabelarični izračuni in ki neposredno vpliva na njegov mandat. Ob treh mandatih, ki jih je po 16. členu ZLV pridobila SDS, bi bilo glede na proporcionalni volilni sistem po mnenju tožnika edino pravilno in logično, da bi ji bil v vsaki volilni enoti dodeljen en mandat, vendar je v prvi volilni enoti ostala brez mandata. Tožnik meni, da so dejansko v Občini Vodice mandati razdeljeni tako, kot da bi šlo le za eno volilno enoto, kar izključuje zastopanost mandatov po posameznih volilnih enotah, to pa ni v skladu z ZLV. Sodišču predlaga, da samo odloči o stvari tako, da izda akt, s katerim bo odločilo o vseh mandatih (nespornih in spornem tožnikovem) in bo tožniku podeljen mandat člana občinskega sveta Občine Vodice. Hkrati zahteva povrnitev stroškov postopka, v primeru zamude skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

Sodišče je s pisnim pozivom z dne 4. 4. 2011, ki je bil tožniku po pooblaščencu vročen 5. 4. 2011, tožnika na podlagi 1. odstavka 31. člena ZUS-1 pozvalo, da nepopolno tožbo zaradi molka organa v smislu 2. alinee 1. odstavka 33. člena v povezavi z 2. odstavkom 65. člena ZUS-1 dopolni tako, da sodišču predloži ustrezna dokazila o izpolnjenosti procesnih predpostavk za vložitev tožbe v upravnem sporu zaradi molka organa, to je z dokazili o vložitvi posebne zahteve stranke in o poteku dodatnega roka 7 dni za izdajo upravnega akta, ki začne teči od vložitve posebne zahteve stranke, naslovljeno na pristojni upravni organ. Za odpravo ugotovljenih pomanjkljivosti je sodišče tožniku določilo rok 8 dni.

Tožnik je sodišču v danem roku s pripravljalno vlogo z dne 13. 4. 2011 predložil zahtevano dokazilo – kopijo tožnikove pisne zahteve toženi stranki z dne 5. 4. 2011 in kopijo potrdila o oddaji priporočene pošiljke tožnika na naslov tožene stranke z dne 5. 4. 2011 (priloga A5). Hkrati navaja, da je tožnik naknadno ugotovil, da je v Uradnem glasilu Občine Vodice št. 2 z dne 25. 3. 2011 objavljen novi sklep tožene stranke o potrditvi mandatov (št. 007-02/2011-004 z dne 14. 3. 2011), v katerem je v točki 1.b odločeno, da se mandat tožnika ne potrdi in da se šteje, da je s tem v celoti zavrnjena njegova pritožba z dne 28. 1. 2010 zoper odločitev Občinske volilne komisije glede potrditve mandatov za svetnike Občine Vodice, vendar poudarja, da te odločitve tožena stranka ni izdala v obliki obrazložene odločbe, ki bi jo morala tožniku vročiti. Tožnik dodaja, da zato tožbo iz previdnosti dopolnjuje glede na navedeno objavo sklepa o potrditvi mandatov tako, da sodišču predlaga, da na podlagi 2. odstavka 65. člena ZUS-1 v povezavi z 2. alineo 1. odstavka 65. člena ZUS-1 dodatno odpravi sklep tožene stranke o potrditvi mandatov št. 007-02/2011-004 z dne 14. 3. 2011, ki je bil objavljen v Uradnem glasilu Občine Vodice št. 2 z dne 25. 3. 2011, ki ga prilaga (tožbena priloga A6).

V skladu s pozivom sodišča je tožena stranka dne 26. 4. 2011 predložila upravne spise obravnavane sporne zadeve ter pojasnila, da je bilo o zadevi že odločeno pred prejemom poziva tožnika na izdajo odločbe, do zamika pri odločitvi pa je prišlo zaradi predhodno določenih datumov sej Občinskega sveta. Naknadno je dne 28. 4. 2011 tožena stranka vložila odgovor na tožbo, v katerem prereka vse navedbe tožeče stranke in sodišču predlaga, da tožbo zavrže in tožeči stranki naloži povračilo stroškov postopka tožene stranke. Podrejeno predlaga, da sodišče tožbo zavrne, v vsakem primeru pa tožniku naloži plačilo stroškov tožene stranke, ki jih tudi specificira.

Med drugim tožena stranka v odgovoru na tožbo kronološko opisuje potek odločanja v zadevi, v zvezi s katero je tožnik dne 31. 3. 2011 vložil tožbo zaradi molka organa – tožene stranke v zvezi s pritožbo tožnika z dne 28. 10. 2010 zoper odločitev Občinske volilne komisije Vodice glede podelitve mandatov za svetnike Občine Vodice. Glede tožbe, ki jo tožnik vlaga skladno z določilom 1. odstavka 33. člena ZUS-1 zaradi molka tožene stranke, tožena stranka potrjuje, da je dne 6. 4. 2011 prejela tožnikovo zahtevo za izdajo odločbe, vendar pri tem ugotavlja, da je bila tožnika zahteva toženi stranki podana že po vložitvi predmetne tožbe zaradi molka organa, zato procesne predpostavke iz 2. odstavka 28. člena ZUS-1 v obravnavanem primeru niso izpolnjene in tožnik ni bil upravičen vložiti predmetne tožbe pred iztekom 7-dnevnega roka po vložitvi zahteve za izdajo odločbe, ki se je v konkretnem primeru iztekel 14. 4. 2011, medtem ko je bila predmetna tožba vložena dne 31. 3. 2011. Zato jo je po mnenju tožene stranke potrebno v skladu z določilom 2. točke 1. odstavka 36. člena ZUS-1 s sklepom zavreči. Dodatno tožena stranka še poudarja, da je dne 8. 4. 2011 izdala pisni odpravek o potrditvi mandatov članov Občinskega sveta Vodice z dne 9. 3. 2011, ki ga je tožnik prejel 12. 4. 2011, kar je pred iztekom roka iz 2. odstavka 28. člena ZUS-1 in zato v nobenem primeru niso izpolnjeni pogoji za vodenje postopka na podlagi tožbe zaradi molka organa v obravnavani zadevi. Dodatno pojasnjuje, da je v sklepu o potrditvi mandatov z dne 9. 3. 2011 prišlo do pisne pomote pri zapisu datuma tožnikove pritožbe, ki je v točki 1.b navedenega sklepa napačno zapisana z datumom 28. 1. 2010, namesto pravilno 28. 10. 2010, ta pomota pa je bila odpravljena s sprejemom ustreznega popravnega sklepa za 6. redni seji dne 20. 4. 2011 in v pisnem odpravku sklepa ni bila ponovljena. Tožena stranka poudarja, da so neutemeljeni tožbeni razlogi v zvezi z zakonitostjo in vsebinsko pravilnostjo sklepa Občinske volilne komisije o potrditvi mandatov članom Občinskega sveta Vodice, za katerega tožnik navaja, da je nelogičen in da je prišlo do napake, ki neposredno vplivajo na njegov mandat ter trdi, da bi glede na proporcionalni volilni sistem bilo edino pravilno in logično, da je listi, na kateri je kandidiral tožnik, v vsaki volilni enoti dodeljen en mandat. V tej zvezi tožena stranka poudarja, da so bila pri razdelitvi mandatov znotraj list upoštevana določila 16. in 17. člena ZLV, ki med drugim določata, da se mandati, ki jih po tem sistemu dobijo istoimenske liste pri delitvi mandatov na ravni občine, dodelijo listam v volilnih enotah, ki imajo največje ostanke glasov v razmerju do količnika v volilni enoti iz 15. člena ZLV. Dodaja še, da tabelarični prikazi, ki jih je tožbi priložil tožnik, ne izkazujejo, da bi bilo to pravilo pri razdelitvi mandatov kakorkoli kršeno, zato je tožba po mnenju tožene stranke tudi vsebinsko neutemeljena.

Sodišče je tožniku odgovor tožene stranke na tožbo posredovalo dne 3. 5. 2011 po njegovem pooblaščencu, ki ga je prejel 4. 5. 2011, kot je razvidno iz povratnice v sodnem spisu, vendar tožnik v danem roku svojega odgovora ni vložil.

Sodišče ugotavlja, da je tožbo potrebno zavreči.

V upravnem sporu se na podlagi določil ZUS-1 zagotavlja sodno varstvo pravic in pravnih koristi posameznikov in organizacij proti odločitvam in dejanjem državnih organov, organov lokalnih skupnosti in nosilcev javnih pooblastil na način in po postopku, ki ga določa ZUS-1, če za določeno zadevo ni z zakonom zagotovljeno drugo sodno varstvo (1. člen ZUS-1). Sodišče v upravnem sporu odloča o zakonitosti dokončnih upravnih aktov, s katerimi se posega v pravni položaj tožnika (1. odstavek 2. člena ZUS-1), vendar le v primeru, če so za meritorno odločanje sodišča kumulativno podane vse procesne predpostavke, ki so taksativno določene z določili 1. alinee do 8. alinee 1. odstavka 36. člena ZUS-1, med drugim tudi, da je tožba pravočasno vložena oziroma da ni vložena prepozno ali prezgodaj (2. alinea 1. odstavka 36. člena ZUS-1).

Procesne predpostavke za vložitev tožbe v upravnem sporu zaradi molka organa, za kar gre v obravnavani sporni zadevi, je opredelil zakonodajalec v 2. odstavku 28. člena ZUS-1. Po tej določbi sme stranka sprožiti upravni spor, kot če bi bila njena pritožba zavrnjena, če organ druge stopnje v dveh mesecih ali pa v krajšem, z zakonom določenem roku ne izda odločbe o strankini pritožbi zoper odločbo organa prve stopnje in je tudi na novo zahtevo ne izda v nadaljnjih 7-ih dneh.

Na podlagi podatkov tožbe in tožbi priloženih listin ter listin predloženega upravnega spisa sodišče ob predhodnem preizkusu procesnih predpostavk za vložitev tožbe zaradi molka organa ugotavlja, da v konkretnem primeru procesne predpostavke iz 2. alinee 1. odstavka 36. člena v povezavi z 2. odstavkom 28. člena v zvezi z 2. odstavkom 65. člena ZUS-1 niso podane. Iz tožnikovih navedb v tožbi z dne 31. 3. 2011, ki je bila priporočeno na pošto oddana dne 1. 4. 2011, sodišče pa jo je prejelo 4. 4. 2011, in podatkov v tožnikovi pripravljalni vlogi z dne 13. 4. 2011 ter podatkov predmetnega upravnega spisa namreč ne izhaja, da bi bila nova zahteva tožnika za izdajo odločbe o strankini pritožbi, ki bi bila vložena na podlagi določbe 2. odstavka 28. člena ZUS-1 oziroma posebna zahteva v smislu 2. odstavka 65. člena ZUS-1 vložena pred datumom vložitve predmetne tožbe v upravnem sporu zaradi molka organa. Šele če bi na novo zahtevo tožnika v smislu 2. odstavka 28. člena ZUS-1 oziroma 2. odstavkom 65. člena ZUS-1 ne bila v nadaljnjih 7-ih dneh izdana odločba (o njegovi pritožbi zoper sklep Občinske volilne komisije z dne 28. 10. 2010), bi smel tožnik sprožiti upravni spor, kot če bi bila njegova pritožba zavrnjena. Vendar pa tožnik v obravnavani tožbi zaradi molka organa niti ne navaja niti ne izkazuje, da bi pred vložitvijo te tožbe, to je pred 1. 4. 2011 vložil novo zahtevo v smislu 2. odstavka 28. člena ZUS-1 oziroma 2. odstavka 65. člena ZUS-1, od vložitve katere bi se iztekel tudi nadaljnji 7-dnevni rok, temveč zgolj navaja, da je dne 4. 4. 2011 (torej po vložitvi predmetne tožbe zaradi molka organa) vložil novo zahtevo za izdajo odločbe, ki jo naknadno prilaga tožbi, skupaj s potrdilom o vložitvi priporočeno na pošto dne 4. 4. 2011 (priloga A6, ki jo je v spis predložil s pripravljalno vlogo z dne 13. 4. 2011). Zato je tožba zaradi molka organa (druge stopnje) prezgodaj vložena v smislu 2. točke 1. odstavka 36. člena ZUS-1, saj tožnik ni izkazal, da bi bile v konkretnem primeru kumulativno podane procesne predpostavke za molk organa v smislu 2. odstavka 28. člena ZUS-1 v povezavi z 2. odstavkom 65. člena ZUS-1, in sicer brezuspešen potek 30-dnevnega roka za odločitev organa ter brezuspešen potek dodatnega 7-dnevnega roka za izdajo odločbe o pritožbi po vložitvi posebne oziroma nove zahteve stranke za izdajo odločbe.

Ker mora sodišče na podlagi 2. odstavka 36. člena ZUS-1 po uradni dolžnosti paziti ves čas postopka na razloge iz 1. do 8. alinee 1. odstavka 36. člena ZUS-1 in tožbo s sklepom zavreči, če ugotovi, da je podan katerikoli izmed navedenih razlogov, je sodišče po navedenem ugotovilo, da v predmetni zadevi niso izpolnjene procesne predpostavke za sprožitev upravnega spora zaradi molka organa, zato je tožbo zavrglo na podlagi 2. točke 1. odstavka 36. člena ZUS-1 v zvezi s 3. odstavkom 65. člena ZUS-1.

Kadar sodišče tožbo zavrže kot v obravnavanem primeru, trpi vsaka stranka svoje stroške postopka (4. odstavek 25. člena ZUS-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.