sodba IV U 256/2010
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2011-01-25

brezplačna pravna pomoč - pogoji za dodelitev brezplačne pravne pomoči - objektivni pogoj - verjetni izgled za uspeh - zapuščinski postopek - dodatni sklep o dedovanju

Glede na to, da se naknadno ugotovljena denarna sredstva na hranilni vlogi pokojne matere prosilke, štejejo za premičnine, bi morala prosilka (stranka z interesom v tem sporu), v skladu s to zakonsko določbo zahtevati opravo zapuščinske obravnave, na kateri bi lahko uveljavljala pravico do večjega dednega deleža, kot ji je bil priznan na podlagi prvotnega dednega sklepa. Tega pa ni naredila, zato tudi z vloženim pravnim sredstvom proti Dodatnemu sklepu o dedovanju, verjetno ne bi imela izgledov za uspeh in tako ni izkazan zakonski pogoj, ki ga določa 24. člen ZBPP.

Tožbi se ugodi. Odločba Republike Slovenije, Okrožnega sodišča v Celju, številka Bpp 1906/2010 z dne 30. 9. 2010 se odpravi in se zadeva vrne toženi stranki v ponoven postopek.

Z izpodbijano odločbo je tožena stranka ugodila prošnji A.A. (stranka z interesom v tem sporu) in ji je odobrila izredno brezplačno pravno pomoč (dalje izredna bpp) zaradi vložitve pritožbe proti Dodatnemu sklepu o dedovanju Okrajnega sodišča v Žalcu, številka D 392/2004 z dne 17. 9. 2010, v obliki sestave in vložitve pritožbe od 27. 9. 2010 dalje in kot odvetnika za izvajanje bpp določila B.B. Tožena stranka odločitev razlaga z določbo drugega odstavka 12. člena Zakona o brezplačni pravni pomoči (Uradni list RS, številka 48/01 in 50/04, dalje ZBPP), ki določa, da se finančni položaj prosilca v postopku dodelitve bpp ne ugotavlja, če prosilec na podlagi odločbe pristojnega organa prejema denarno socialno pomoč po določbah zakona, ki ureja socialno varstvene dajatve (izredna bpp). V nadaljevanju navaja določbe Zakona o socialnem varstvu (dalje ZSV), ki se nanaša na ugotavljanje finančnega položaja prosilca v posameznih določbah, kar pa sodišče v sodbo ponovno ne povzema.

V skladu z določbo 24. člena ZBPP se upoštevajo tudi okoliščine in dejstva o zadevi, v zvezi s katero prosilec vlaga prošnjo za odobritev bpp, predvsem da zadeva ni očitno nerazumna, oziroma da ima prosilec v zadevi verjetne izglede za uspeh, tako da je razumno začeti postopek oziroma se ga udeleževati ali vlagati v postopku pravna sredstva oziroma nanje odgovarjati in je zadeva pomembna za prosilčev osebni in socialno – ekonomski položaj oziroma je pričakovani izid zadeve za prosilca in njegovo družino življenjskega pomena. Prosilka želi dodelitev bpp zaradi pritožbe proti sklepu Okrajnega sodišča v Žalcu, številka D 392/2004 z dne 17. 9. 2010. Gre za dodatni sklep o dedovanja, iz katerega izhaja, da so na podlagi sklepa po dedovanju Okrajnega sodišča v Žalcu, številka D 392/2004 z dne 9. 11. 2004 zapuščino po zapustnici C.C., na podlagi zakona, dedovale hčerke D.D., E.E. in prosilka, vsak do 1/3. V zapuščino pa spada še dodatno premoženje – dobroimetje pri DBS na hranilni vlogi s stanjem na dan 15. 9. 2010, v znesku 3.883,77 EUR, katerega dedujejo navedene hčere zapustnice vsaka do 1/3. Prosilka je v vlogi z dne 28. 9. 2010 navedla, da ji je sporna sama razdelitev denarnega zneska njene pokojne matere. Ne strinja se s postavitvijo deležev. Prosilka je bila celo življenje skupaj z mamo, ji pomagala pri njenih osebnih opravilih in je zato upravičena do 2/3 deleža. Mnenje tožene stranke je, da prosilka proti navedenemu sklepu vloži pritožbo. Izid zadeve glede na vsebino tudi vpliva na prosilkin osebni in socialno ekonomski položaj, s tem so podani objektivni pogoji za dodelitev bpp v skladu s 24. členom ZBPP.

Tožeča stranka v tožbi uveljavlja tožbeni razlog nepravilne uporabe materialnega prava. Navaja, da želi prosilka vložiti pritožbo proti dodatnemu sklepu o dedovanju, izdanem na podlagi prvega odstavka 221. člena Zakona o dedovanju (ZD). Osnovni sklep o dedovanju je bil izdan v letu 2004 in na njegovi podlagi so dedovali dediči – tudi prosilka, po zakonitih dednih deležih vsak do 1/3. Prosilka je navedla, da ji je z dodatnim sklepom o dedovanju sporna razdelitev dobroimetja po deležih kot z osnovnim sklepom, ker je pokojni materi pomagala celo življenje in je tako upravičena do 2/3 deleža. Prosilec je v skladu z zakonom dolžan navesti razloge, ki opravičujejo dodelitev bpp po 24. členu, tožena stranka pa te pogoje presoditi, pri čemer ni vezana izključno na navedbe prosilca. Po mnenju tožeče stranke ni izkazan obstoj pogoja verjetnega izgleda za uspeh, ali da je postopek smiselno pričeti, sama tožena stranka pa tega pogoja pri odločitvi sploh ni presojala. Določila prvega odstavka 221. člena ZD določajo, da sodišče ob naknadno najdenem premoženju ne opravi nove zapuščinske obravnave, temveč to premoženje razdeli z novim sklepom na podlagi prejšnjega sklepa o dedovanju. O tem se je že iz oblikovala obsežna sodna praksa in prilaga sodne odločbe. Morebitno drugačno upravičenje do zapustničnega premoženja bi prosilka lahko uveljavlja le v pravdi, tako že vložena pritožba nima verjetnega izgleda za uspeh. Predlaga, da sodišče izpodbijano odločbo odpravi.

Stranka z interesom v tem sporu A.A. (prvi odstavek 19. člena Zakona o upravnem sporu, Uradni list RS, številka 105/06 in 62/10, dalje ZUS-1) na tožbo ni odgovorila.

ZBPP določa pogoje za dodelitev brezplačne pravne pomoči (bpp), med katerimi so subjektivni pogoji, ki so vezani na stranko in ki določajo njen finančno premoženjski položaj, ki pa v tem postopku niso sporni. Prosilki (stranki z interesom v tem sporu) je bila namreč dodeljena izredna bpp po drugem odstavku 12. člena ZBPP, upoštevaje da prejema na podlagi odločbe pristojnega organa, po določbah ZSV, denarno socialno pomoč.

Tožena stranka je tako ugodila prošnji prosilke za dodelitev bpp z razlago, da izpolnjuje pogoj, ki ga določa 24. člen ZBPP, to je da ima prosilka za bpp verjeten izgled za uspeh v pritožbenem postopku dedovanja. Razlogi tožene stranke, da je prosilka v vlogi z dne 28. 9. 2010 navedla, da ji je sporna sama razdelitev denarnega zneska pokojne matere, glede na to, da ti deleži po Dodatnem sklepu o dedovanju, številka D 392/2004 z dne 9. 11. 2004 ne morejo biti enaki za vse dedinje, glede na to, da je celo življenje živela skupaj z materjo in ji pomagala pri njenih osebnih opravilih, po presoji sodišča ne zadoščajo za ugotovitev, da ima prosilka v pritožbenem postopku verjeten izgled za uspeh. Zakon o dedovanju (ZD) namreč določa v 221. členu v prvem odstavku, da če se po pravnomočnosti sklepa o dedovanju najde premoženje, za katero se ob izdaji sklepa ni vedelo, da pripada zapuščini, sodišče ne opravi nove zapuščinske obravnave, temveč razdeli to premoženje z novim sklepom na podlagi prejšnjega sklepa o dedovanju. Med strankami tega postopka ni sporno, da gre za Dodatni sklep o dedovanju, ki je bil izdan na podlagi zgoraj navedenega 221. člena ZD po zapustnici C.C. (prosilkini materi), ker se je našlo dodatno premoženje – dobroimetje pri DBS, in so bili deleži tega na novo najdenega premoženja razdeljeni med zapustničine hčere po enakih deležih, kot po prvotnem Sklepu o dedovanju. Tretji odstavek 221. člena ZD določa, da če obstaja najdeno premoženje iz premičnin, opravi sodišče zapuščinsko obravnavo samo na zahtevo prizadetih oseb. Glede na to, da se naknadno ugotovljena denarna sredstva na hranilni vlogi pokojne matere prosilke, štejejo za premičnine, bi morala prosilka (stranka z interesom v tem sporu), v skladu s to zakonsko določbo zahtevati opravo zapuščinske obravnave, na kateri bi lahko uveljavljala pravico do večjega dednega deleža, kot ji je bil priznan na podlagi prvotnega dednega sklepa. Kot izhaja iz razlogov izpodbijane odločbe in same prošnje prosilke, tega ni naredila, zato tudi z vloženim pravnim sredstvom proti Dodatnemu sklepu o dedovanju, številka D 392/2004 z dne 17. 9. 2010, verjetno ne bi imela izgledov za uspeh in tako ni izkazan zakonski pogoj, ki ga določa 24. člen ZBPP.

Glede na navedeno, je tako utemeljen tožbeni ugovor, da izpodbijana odločba nima razlogov, zakaj bi bila prosilka z vloženo pritožbo proti navedenemu dednemu sklepu, s katerim je sodišče naknadno najdena denarna sredstva, razdelilo po že ugotovljenih zakonitih dednih deležih, uspešna.

Sodišče je tožbi ugodilo na podlagi 4. točke prvega odstavka 64. člena (nepravilna uporaba materialnega prava) ZUS-1 in zadevo po tretjem odstavku tega člena vrnilo toženi stranki v ponoven postopek.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.