sodba I U 754/2010
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2010-12-07

sodna taksa - neplačana sodna taksa - davčna izvršba

Odločbe, ki se izvršuje, s pritožbo v davčnem izvršilnem postopku ni mogoče (z uspehom) izpodbijati. V postopku odmere sodnih taks so v ZST, ki je v obravnavanem primeru podlaga za odmero in izterjavo, pravna sredstva zagotovljena v določbah 27. člena. Zakon predpisuje tudi pogoje, pod katerimi sodišče stranko, ki bi bila s plačilom sodnih taks v preživljanju ogrožena, taksne obveznosti oprosti. Tožnik tudi zato v postopku davčne izvršbe ne more uspeti z ugovorom, da mu je bila v sodnem postopku taksa odmerjena krivično in nepravilno.

Z izpodbijanim sklepom je Davčni urad Maribor zoper tožnika začel davčno izvršbo dolžnega zneska neplačanih sodnih taks in opomina po izvršljivi odločbi istega urada z dne 8. 4. 2008, ki, skupaj s stroški davčne izvršbe, znaša 58,80 EUR, na denarne prejemke tožnika.

V obrazložitvi ugotavlja, da tožnik kot taksni zavezanec v roku za prostovoljno izpolnitev ni plačal obveznosti po izvršljivi odločbi Davčnega urada Maribor št. DT 426-00592/2008-1-64-FL z dne 8. 4. 2008, izdani na podlagi 29. člena Zakona o sodnih taksah (Uradni list RS, št. 20/04-UPB in 140/06, v nadaljevanju ZST). Podlaga za izdajo sklepa je 143. člen Zakona o davčnem postopku (Uradni list RS, št. 117/06 do 110/09, v nadaljevanju ZDavP-2). Stroški davčne izvršbe v znesku 20,86 EUR so odmerjeni in tožniku naloženi v plačilo skladno s 152. členom ZDavP-2 in 66. členom Pravilnika o izvajanju zakona o davčnem postopku (Uradni list RS, št. 141/06 do 102/07).

Ministrstvo za finance je z odločbo št. DT-499-29-143/2010-2 (097-01) z dne 12. 5. 2010 pritožbo tožnika kot neutemeljeno zavrnilo. Nepravilnosti, na katere pazi uradoma, ni našlo. Pogoji za začetek davčne izvršbe so izpolnjeni, sklep pa je sestavljen tudi skladno s 151. členom ZDavP-2. V zvezi s pritožbenimi navedbami, ki se nanašajo na tožnikov gmotni položaj, pritožbeni organ pojasni, da je minimalna socialna varnost tožnika z izpodbijanim sklepom varovana z omejitvijo davčne izvršbe. V tem (izvršilnem) postopku pa skladno s 5. odstavkom 157. člena ZDavP-2 ni mogoče izpodbijati izvršilnega naslova.

Tožnik se z odločitvijo ne strinja. Gre za davčno izvršbo odločbe, izdane na predlog sodišča, ki tožniku sodno takso vselej napačno oziroma krivično odmerja. Tožnik tudi ne razpolaga s sredstvi za poravnavo obveznosti. Zato sodišču predlaga, da tožbi ugodi in odločbo o pritožbi odpravi.

Tožena stranka v odgovoru na tožbo vztraja pri izpodbijani odločitvi in razlogih zanjo. Opozarja, da tožnik kljub pravilnemu pravnemu pouku izpodbija odločbo o pritožbi. Sodišču predlaga, naj tožbo zavrže oziroma zavrne.

Na poziv sodišča tožnik pomanjkljivost tožbe, na katero opozarja tožena stranka, v danem roku odpravi in predlaga odpravo sklepa Davčnega urada Maribor.

Po presoji sodišča je izpodbijani sklep pravilen in utemeljen na določbah zakona, na katerega se sklicuje. Pravilni so tudi razlogi, s katerimi je v obrazložitvi sklepa utemeljen začetek davčne izvršbe. Da so pogoji za izdajo sklepa izpolnjeni, pa med strankama ni sporno.

Na pritožbene ugovore, ki so vsebinsko enaki tožbenim, v obrazložitvi svoje odločbe pravilno odgovori že davčni organ druge stopnje. Zato jih z enakimi razlogi, ne da bi jih ponavljalo, kot neutemeljene zavrača tudi sodišče. V izvršilnem postopku so dopustni le ugovori, ki se nanašajo na izvršbo. Odločbe, ki se izvršuje, pa s pritožbo v davčnem izvršilnem postopku ni mogoče (z uspehom) izpodbijati. V postopku odmere sodnih taks so v ZST, ki je v obravnavanem primeru podlaga za odmero in izterjavo, pravna sredstva zagotovljena v določbah 27. člena. Zakon predpisuje tudi pogoje, pod katerimi sodišče stranko, ki bi bila s plačilom sodnih taks v preživljanju ogrožena, taksne obveznosti oprosti. Tožnik tudi zato v postopku davčne izvršbe ne more uspeti z ugovorom, da mu je bila v sodnem postopku taksa odmerjena krivično in nepravilno.

Sodišče je odločitev oprlo na 1. odstavek 63. člena Zakona o upravnem sporu (Uradni list RS, št. 105/06, 62/2010).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.