TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
sklep I U 1726/2010
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2011-06-21

DDV - tožba zaradi molka organa - nov upravni akt - ustavitev postopka

Po določbi 3. odstavka 39. člena ZUS-1 sodišče postopek nadaljuje, če tožnik izjavi, da vztraja pri tožbi, sicer postopek s sklepom ustavi.

Tožena stranka je dolžna povrniti tožeči stranki stroške upravnega spora v višini 350,00 EUR, povečane za 20 % DDV, v roku 15 dni z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od dneva poteka paricijskega roka do plačila.

Tožeča stranka je pri Upravnem sodišču Republike Slovenije dne 25. 11. 2010 vložila tožbo zaradi molka pritožbenega organa, ki ni odločil o pritožbi tožeče stranke zoper odločbo Davčnega urada Postojna št. DT 0610-55/2009-7 (1302-07) z dne 16. 9. 2009 izdane v zadevi davčnega inšpekcijskega nadzora davka na dodano vrednost za obdobje od 1. 6. 2007 do 31. 12. 2007.

Tožena stranka je po pozivu sodišča, da odgovori na tožbo, dne 16. 2. 2011 sporočila sodišču, da je o pritožbi tožnika odločila z odločbo št. DT-499-16-418/2009 z dne 15. 2. 2010. Z navedeno odločbo je odločila tako, da je pritožbi tožeče stranke ugodila, odločbo Davčnega urada Postojna št. DT 0610-55/2009-7 (1302-07) z dne 16. 9. 2009 odpravila in zadevo vrnila prvostopenjskemu organu v ponovni postopek.

Sodišče je tožečo stranko 27. 5. 2011 pozvalo naj v roku 15 dni sporoči, ali vztraja in v kakšnem delu vztraja pri tožbi, oziroma ali jo razširja tudi na novi upravni akt (2. odstavek 39. člena Zakona o upravnem sporu, Uradni list RS, št. 105/2006 in spremembe; v nadaljevanju ZUS-1). Po določbi 3. odstavka 39. člena ZUS-1 sodišče postopek nadaljuje, če tožnik izjavi, da vztraja pri tožbi, sicer postopek s sklepom ustavi. Tožeča stranka je prejela poziv sodišča dne 30. 5. 2011 in v postavljenem roku nanj ni odgovorila.

Sodišče je tako na podlagi 3. odstavka 39. člena ZUS-1 postopek ustavilo.

Peti odstavek 25. člena ZUS-1 določa, da se o stroških postopka odloča po prvem odstavku 25. člena tega zakona, če se postopek ustavi po tretjem odstavku 39. člena, ker je organ izdal upravni akt, s katerim je bilo dokončno odločeno o pravici, obveznosti ali pravni koristi. Po tretjem odstavku 25. člena ZUS-1 sodišče odloči o stroških postopka, če se postopek konča po četrtem odstavku 39. člena tega zakona.

Sodišče je v obravnavanem primeru o stroških postopka odločilo na podlagi tretjega odstavka 25. člena ZUS-1. Ministrstvo za finance je prvostopenjsko odločbo po vloženi tožbi odpravilo in zadevo vrnilo prvostopenjskemu organu v ponovni postopek, s čimer še ni bilo dokončno odločeno tožnikovi o pravici, obveznosti ali pravni koristi. Tožnik pri tožbi ne vztraja, zato je sodišče pri razlagi petega odstavka 25. člena ZUS-1 upoštevalo tudi razloge iz obrazložitve odločbe Ustavnega sodišča št. U-I-147/08-16, Up-1547/08-17 z dne 11. 11. 2009 in odločilo o stroških upravnega spora po tretjem odstavku 25. člena ZUS-1 v pavšalnem znesku v skladu z drugim odstavkom 3. člena Pravilnika o povrnitvi stroškov tožniku v upravnem sporu (Uradni list RS, št. 24/07).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
sklep I U 928/2011
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2011-05-24

upravni spor - dokončni upravni akt - zavrženje tožbe - zavrženje predloga za izdajo začasne odredbe

Iz podatkov tožbe izhaja, da nobeden od aktov, ki jih navaja tožeča stranka v tožbi, ni postal dokončen, saj pritožbeni postopek za te akte še ni končan. Glede na povedano je bilo treba tožbo, posledično pa tudi predlog za izdajo začasne odredbe, kot preuranjeno zavreči.

Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrže.

Tožeča stranka je pri naslovnem sodišču vložila tožbo s predlogom za izdajo začasne odredbe. V  njej navaja, da se je zoper odločbo tožene stranke opr. št. 0166-2008-02851/SR z dne 14. 6. 2010 pritožila ter hkrati vložila zahtevo za izbris iz obrtnega registra. Ne glede na to pa je Carinska uprava Republike Slovenije iz Celja dne 31. 1. 2011 in 22. 3. 2011 opravila rubež  sredstev tožeče stranke. Dokaz, da tožena stranka povsem ignorira vloženo tožbo tožeče stranke, predstavlja nova odločba št. 0166-2010-03118 z dne 5. 5. 2011, ki jo je tožeča stranka prejela 17. 5. 2011. Ostaja verjetnost, da bo tožeča stranka na podlagi omenjene odločbe opravila nov rubež denarnih sredstev tožeče stranke. Glede na navedeno tožeča stranka sodišču predlaga, naj ji tožena stranka povrne 574,50 EUR do sedaj zarubljenih sredstev skupaj s pripadki. Predlaga tudi izdajo začasne odredbe, po kateri naj se do rešitve sodnega postopka toženi stranki prepoveduje obremenjevati transakcijski račun tožeče stranke na račun plačanega članskega prispevka OZS. Veljavnost odločbe tožene stranke, št. 0166-2010-03118 z dne 5. 5. 2010, pa naj se odloži do zaključka tega sodnega postopka.

Tožbo in predlog za izdajo začasne odredbe je potrebno zavreči.

V smislu 1. odstavka 2. člena Zakona o upravnem sporu (Uradni list RS, št. 105/06 in 62/10, v nadaljevanju ZUS-1) odloča v upravnem sporu sodišče lahko le o zakonitosti dokončnih upravnih aktov, ki posegajo v pravni položaj tožnika. To pomeni, da v upravnem sporu sodišče ni pristojno odločati o zakonitosti tistih aktov, ki nimajo značilnosti dokončnega upravnega akta. O zakonitosti drugih aktov pa odloča samo, če tako določa zakon. V smislu 224. člena ZUP postane dokončna tista odločba, ki se ne more več izpodbijati s pritožbo. Iz podatkov tožbe pa smiselno izhaja, da nobeden od aktov, ki jih tožeča stranka v tožbi navaja, ni postal dokončen, saj pritožbeni postopek za omenjene akte še ni končan. Pri tem sodišče opozarja še na 32. člen ZUS-1, ki govori o začasni odredbi. Sodišče na tožnikovo zahtevo lahko vse do izdaje pravnomočne odločbe odloži le izvršitev  izpodbijanega akta iz tožbe. To pa pod pogojem, da bi se z izvršitvijo akta prizadela tožniku težko popravljiva škoda. Odloži se lahko torej le izvršitev dokončnega akta, ki ga tožnik izpodbija s tožbo, kar pa v danem primeru ni slučaj.

Glede na navedeno je bilo potrebno tožnikovo tožbo, posledično pa tudi predlog za izdajo začasne odredbe, v smislu 2. točke 1. odstavka 36. člena ZUS-1 kot prezgodaj vloženo, zavreči.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
sklep I U 381/2011
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2011-05-30

upravni spor - pooblaščenec - pooblaščenec za sprejemanje pisanj - zavrženje tožbe

V postopku pred Upravnim sodiščem RS je pooblaščenec lahko samo odvetnik ali druga oseba, ki je opravila pravniški državni izpit.

Tožeča stranka A.A. iz Avstralije je na to sodišče dne 28. 2. 2011 po pooblaščenki B.B., Slovenija vložila tožbo v upravnem sporu zoper odločbo Upravne enote Cerknica št. 130-174/2010 z dne 18. 11. 2010, izdano v zadevi priznanja statusa žrtve vojnega nasilja (begunke) in mesečne rente iz tega naslova.

Po določbi 3. odstavka 87. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Uradni list RS, št. 26/99 in nasl.) v zvezi s 1. odstavkom 22. člena Zakona o upravnem sporu (ZUS-1, Uradni list RS, št. 105/06 in nasl.) je lahko v postopku pred Upravnim sodiščem RS pooblaščenec samo odvetnik ali druga oseba, ki je opravila pravniški državni izpit. Dokazilo, da ima B.B. opravljen pravniški državni izpit, tožbi ni bilo priloženo. Ob uporabi 1. odstavka 88. člena ZPP v zvezi s 1. odstavkom 22. člena ZUS-1 je zato sodišče tožečo stranko s pozivom opr. št. I U 381/2011-3 z dne 29. 3. 2011 pozvalo, naj v roku 15 dni bodisi predloži dokazilo, da ima B.B. opravljen pravniški državni izpit, bodisi imenuje pooblaščenca, ki ima opravljen ta izpit, bodisi izjavi, da se bo zastopala sama. Opozorilo jo je tudi na pravne posledice, če v postavljenem roku tega ne bo storila, tj. da bo sodišče tožbo kot nedovoljeno zavrglo (3. odstavek 88. člena ZPP v zvezi s 1. odstavkom 22. člena ZUS-1). Pri tem je še pojasnilo, da zgolj na podlagi v upravnem postopku danega pooblastila B.B. ne more šteti za pooblaščenko za zastopanje tožeče stranke v upravnem sporu, pač pa jo na omenjeni podlagi šteje za pooblaščenko za sprejemanje pisanj (1. odstavek 146. člena ZPP v zvezi s 1. odstavkom 22. člena ZUS-1). Zato je tožeči stranki po njej tudi vročilo poziv, in sicer dne 30. 3. 2011.

Tožeča stranka ni ravnala, kot ji je bilo naloženo s pozivom: v postavljenem 15-dnevnem roku ni predložila dokazila, da ima B.B. opravljen pravniški državni izpit, niti ni imenovala drugega pooblaščenca z opravljenim takim izpitom, pa tudi ne izjavila, da se bo zastopala sama. Glede na povedano je moralo sodišče tožbo kot nedovoljeno zavreči na podlagi 3. odstavka 88. člena ZPP v zvezi s 1. odstavkom 22. člena ZUS-1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
sklep IV U 279/2010
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2011-02-17

upravni spor - nepopolna tožba - dopolnitev tožbe - zavrženje tožbe

Tožnik v roku, določenem v pozivu, pomanjkljivosti v tožbi ni odpravil in ker sodišče zaradi tega zadeve ne more obravnavati, je treba tožbo zavreči.

Tožnik je 20. 12. 2010 vložil tožbo, v kateri je navedel, da je državljan Republike Slovenije že 39 let, da je odpisan in izbrisan. Iz vložene tožbe ni bilo mogoče jasno razbrati zoper kateri dokončni upravni akt in zoper koga tožnik vlaga tožbo. Ker je tožnik v tožbi navedel številko zadeve, ki jo vodi Upravno sodišče RS, oddelek v Celju (IV U 45/2010), je sodišče tožnika, po ugotovitvi, da je vložena tožba nepopolna, na podlagi določbe prvega odstavka 31. člena Zakona o upravnem sporu (Uradni list RS, št.105/2006 in 62/2010, v nadaljevanju ZUS-1), dne 7. 1. 2011 pozvalo, naj sodišču pojasni na katero zadevo se tožba nanaša in naj pojasni zoper koga vlaga tožbo. Opozorilo ga je, da je dolžan pomanjkljivosti odpraviti v odrejenem roku in da bo sodišče v primeru če pomanjkljivosti ne bo odpravil in zaradi tega zadeve ne bo mogoče obravnavati, na podlagi drugega odstavka 31. člena ZUS-1, tožbo s sklepom zavrglo. Tožniku je bilo to pisanje vročeno 8. 1. 2011.

Ker tožnik v roku določenem v pozivu z dne 7. 1. 2011 pomanjkljivosti ni odpravil, in ker sodišče zaradi tega  zadeve ne more obravnavati, je bilo treba tožbo, na podlagi drugega odstavka 31. člena ZUS-1, zavreči.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
sklep I U 1162/2011
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2011-09-12

naknadni obračun uvoznih dajatev - neplačilo sodne takse - ustavitev postopka

Tožnik v danem roku sodne takse ni plačal, zato je sodišče štelo, da je tožbo umaknil in postopek ustavilo.

Tožeča stranka je dne 27. 6. 2011 vložila tožbo zoper odločbo, navedeno v uvodu tega sklepa.

Sodišče je tožečo stranko na podlagi 34. člena Zakona o sodnih taksah (Uradni list RS, št. 37/08 in 97/10, v nadaljevanju ZST-1) s plačilnim nalogom za plačilo sodne takse opr. št. I U 1162/2011-3 z dne 30. 6. 2011 pozvalo, da v roku 15 dni  plača takso za tožbo po tar. št. 6111 v znesku 148 EUR, z opozorilom na pravne posledice neplačila po določbah 105.a člena Zakona o pravdnem postopku (Uradni list RS, št. 73/07-UPB3 in 45/08, v nadaljevanju ZPP) v zvezi z 22. členom Zakona o upravnem sporu (Uradni list RS, št. 105/06 in 62/10, v nadaljevanju ZUS-1).

Tožeča stranka navedenega plačilnega naloga (ki ga je prejela 14. 7. 2011) v danem roku ni plačala,  zato se po določbi tretjega odstavka 105. a člena ZPP šteje, da je tožbo umaknila.

Po določbi 2. odstavka 34. člena ZUS-1 sodišče v primeru, če se tožba umakne, postopek s sklepom ustavi, zato je  v zadevi odločilo tako, kot izhaja iz izreka tega sklepa.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
sklep I U 1422/2011
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2011-08-30

stvarna nepristojnost - odstop tožbe pristojnemu organu - pravica do vdovske pokojnine

Upravno sodišče Republike Slovenije mora po določbi 1. odstavka 19. člena Zakona o pravdnem postopku, ki se uporablja na podlagi 1. odstavka 22. člena ZUS-1, med postopkom ves čas po uradni dolžnosti paziti na svojo stvarno pristojnost, zato se je izreklo za stvarno nepristojno za odločanje v tej zadevi.

Upravno sodišče Republike Slovenije ni stvarno pristojno za odločanje v tej zadevi.

Po pravnomočnosti tega sklepa se zadeva odstopi v reševanje Delovnemu in socialnemu sodišču v Ljubljani.

Tožnica je pri tem sodišču 9. 8. 2011 vložila tožbo, v kateri izpodbija odločbo Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje Slovenije (v nadaljevanju ZPIZ), s katero je zavrnil njeno pritožbo zoper odločbo Območne enote Ljubljana z dne 23. 3. 2011 (z njo je bilo odločeno, da tožnica nima pravice do vdovske pokojnine) in odločil, da bo o njeni zahtevi za priznanje pravice do vdovske pokojnine zaradi popolne nezmožnosti za delo odločeno s posebno odločbo.

To sodišče ni stvarno pristojno za odločanje v zadevi.

V skladu z določbo 1. člena Zakona o upravnem sporu (Uradni list RS, št. 105/06 in spremembe, v nadaljevanju ZUS-1) se v upravnem sporu zagotavlja sodno varstvo pravic in pravnih koristi posameznikov in organizacij proti odločitvam in dejanjem državnih organov, organov lokalnih skupnosti in nosilcev javnih pooblastil, če za določeno zadevo ni z zakonom zagotovljeno drugo sodno varstvo. V obravnavanem primeru je zoper sporno odločitev zagotovljeno sodno varstvo pravic tožnice pred Delovnim in socialnim sodiščem v Ljubljani, kar je navedeno tudi  v pravnem pouku izpodbijane odločbe.

Po določbi 1. točke 1. odstavka 7. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (Uradni list RS, št. 2/04 in nadaljnji, v nadaljevanju ZDSS-1) je socialno sodišče na področju pokojninskega in invalidskega zavarovanja pristojno tudi za odločanje v socialnih sporih, ki se nanašajo na pravico iz obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja. Ena od pravic, ki se zagotavlja z obveznim pokojninskim in invalidskim zavarovanjem, je pravica do pokojnine, kamor sodi tudi vdovska pokojnina (1. odstavek 4. člena Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, Uradni list RS št. 106/99 in nadaljnji, v nadaljevanju ZPIZ-1). Glede na navedeno v obravnavanem primeru ne gre za upravni ampak za socialni spor.

Ker mora Upravno sodišče Republike Slovenije po določbi 1. odstavka 19. člena Zakona o pravdnem postopku (Uradni list RS, št. 26/99 in nadaljnji, v nadaljevanju ZPP), ki se uporablja na podlagi 1. odstavka 22. člena ZUS-1, med postopkom ves čas po uradni dolžnosti paziti na svojo stvarno pristojnost, se je izreklo za stvarno nepristojno za odločanje v tej zadevi. V skladu s 1. odstavkom 23. člena ZPP bo po pravnomočnosti tega sklepa zadeva poslana v reševanje pristojnemu Delovnemu in socialnemu sodišču v Ljubljani (3. točka 12. člena ZDSS-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
sklep I U 1465/2011
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2011-09-14

INŠPEKCIJSKO NADZORSTVO - KMETIJSTVO - UPRAVNI SPOR

ukrep kmetijskega inšpektorja - umik tožbe - ustavitev postopka

Ker je tožnik tožbo umaknil, je sodišče postopek ustavilo.

Vsaka stranka nosi svoje stroške postopka.

Tožnik je dne 17. 8. 2011 pri naslovnemu sodišču vložil tožbo, s katero je izpodbijal sklep Inšpektorata Republike Slovenije za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, OE Ljubljana, št. 0611-3040/2009-21 z dne 2. 3. 2011 v povezavi z odločbo Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano št. 0611-636/2011/6 z dne 6. 7. 2011. Tožnik je nato z vlogo, ki jo je sodišče prejelo dne 2. 9. 2011 sodišču sporočil, da tožbo v predmetnem upravnem sporu umika. Glede na navedeno, je sodišče v skladu z določbo 1. in 2. odstavka 34. člena Zakona o upravnem sporu (Uradni list RS, št. 105/06 in 62/10, v nadaljevanju ZUS-1), s sklepom postopek ustavilo.

Izrek o stroških upravnega spora temelji na določbi 1. in 4. odstavka 25. člena ZUS-1. Če sodišče s sklepom postopek ustavi, trpi vsaka stranka svoje stroške postopka.

Pravni pouk temelji na določbi 2. odstavka 82. člena ZUS-1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
sklep I U 946/2011
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2012-01-24

upravni spor - začasna odredba - ustavitev postopka - zavrženje zahteve za izdajo začasne odredbe

Čim se postopek s tožbo ustavi, ni podlage za odločanje o zahtevi za začasno zadržanje izvajanja izpodbijanega sklepa, saj je, skladno z določbami ZUS-1, vložena tožba tako procesna kot materialna predpostavka za odločanje o zahtevi za izdajo začasne odredbe. Potreba po odložitvi izvršitve akta je namreč kot pogoj za izdajo začasne odredbe verjetno izkazana le, če je izkazana tudi procesna možnost tožeče stranke, da uspe s tožbo in s tem dokončno prepreči posledice, ki naj bi jih sicer začasno preprečila izdaja začasne odredbe.

II. Zahteva za izdajo začasne odredbe se zavrže.

1. Tožeča stranka je dne 23. 5. 2011 vložila tožbo zoper sklep Sveta zavoda o soglasju k projektu Javnega zavoda A. o ustanovitvi podjetja z dne 9. 10. 2009 ter obenem predlagala začasno zadržanje izvajanja izpodbijanega sklepa do odločitve naslovnega sodišča.

2. Ker ob vložitvi tožbe ni bila plačana predpisana sodna taksa, je sodišče izdalo plačilni nalog, s katerim je tožečo stranko pozvalo, da to stori, in jo obenem opozorilo, da bo v nasprotnem primeru, če takse ne plača, štelo, da je tožbo umaknila.

3. Iz podatkov sodnega spisa sledi, da tožnica kljub pozivu, ki mu je neuspešno ugovarjala, takse za tožbo ni plačala. Sodišče je zato na podlagi tretjega odstavka 105. člena Zakona o pravdnem postopku v zvezi z 22. členom Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) tožbo štelo za umaknjeno in posledično, na podlagi drugega odstavka 34. člena ZUS-1 sklenilo, da se postopek s tožbo ustavi.

4. Čim pa se postopek s tožbo ustavi, tudi ni podlage za odločanje o zahtevi za začasno zadržanje, saj je, skladno z določbami ZUS-1, vložena tožba tako procesna kot materialna predpostavka za odločanje o zahtevi za izdajo začasne odredbe. Potreba po odložitvi izvršitve akta je namreč kot pogoj za izdajo začasne odredbe verjetno izkazana le v primeru, če je izkazana tudi procesna možnost tožeče stranke, da uspe s tožbo in s tem dokončno prepreči posledice, ki naj bi jih sicer začasno preprečila izdaja začasne odredbe.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
sklep I U 1949/2011
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2012-02-07

zavrženje tožbe - pravočasnost tožbe - tožba v upravnem sporu

Tožba, vložena več kot dve leti po vročitvi drugostopenjske odločbe, je nedvomno prepozna, zato jo je moralo sodišče zavreči.

1. Tožnik je dne 5. 8. 2011 vložil tožbo zoper odločbo, navedeno v uvodnem delu tega sklepa, s katero mu je bila v obnovljenem postopku odmere dohodnine za leto 2001 odmerjena in naložena v plačilo dohodnina v znesku 307 042,33 EUR.

3. Po določbah 28. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) je treba tožbo zoper izpodbijani upravni akt vložiti v roku 30 dni od vročitve upravnega akta, s katerim je bil končan (upravni) postopek.

4. V konkretnem primeru je bil postopek končan z odločitvijo o pritožbi, to je z odločbo Ministrstva za finance št. DT-499-01-1330/2007 z dne 26. 5. 2009. Rok za tožbo je pričel teči, ko je bila odločba vročena tožniku, in je potekel v 30 dneh po opravljeni vročitvi. Rok za tožbo je prekluziven in ga ni mogoče podaljšati. V odločbi druge stopnje pa je bil dan tudi jasen in nedvoumen pravni pouk, tako glede načina kot tudi glede roka za vložitev tožbe v upravnem sporu.

5. Tožba, vložena več kot dve leti po vročitvi drugostopne odločbe, je torej nedvomno prepozna. Zato je sodišče ni moglo sprejeti in obravnavati po vsebini, temveč jo je moralo na podlagi 2. točke prvega odstavka 36. člena ZUS-1 kot prepozno zavreči.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
sklep I U 1135/2011
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2012-01-30

predhodni preizkus tožbe - pravni interes za tožbo - ustavitev postopka

Tožnik je tožbo umaknil, zato je sodišče postopek ustavilo.

Vsaka stranka trpi svoje stroške postopka.

1. Tožnik je 22. 6. 2011 vložil tožbo zoper sklep Republike Slovenije, Ministrstva za kulturo, št. 61513-7/2010/44 in št. 61513-7/2011/8 z dne 20. 5. 2011 in na izdajo odločbe zaradi molka organa.

2. Z dopisom z dne 26. 1. 2012, ki ga je sodišče prejelo 27. 1. 2012, je tožnik obvestil sodišče, da nima več pravnega interesa za nadaljevanje postopa ter da umika tožbo v navedeni zadevi in sodišču predlaga, da postopek v navedenem upravnem sporu ustavi.

3. Po določbi 34. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) lahko tožnik umakne tožbo brez privolitve toženca do pravnomočne odločbe. Če se tožba umakne, sodišče postopek s sklepom ustavi.

4. Ker je tožnik tožbo umaknil, je sodišče na podlagi drugega odstavka 34. člena ZUS-1 postopek ustavilo.

5. Izrek o stroških temelji na četrtem odstavku 25. člena ZUS-1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
sklep I U 1806/2011, enako tudi I U 1805/2011, I U 1798/2011, 
    	  I U 1801/2011, I U 1796/2011, I U 1797/2011, I U 1803/2011, 
    	  I U 1804/2011, I U 1802/2011
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2012-01-03

predhodni preizkus tožbe - plačilo sodne takse - procesna predpostavka - ustavitev postopka

Ker tožeča stranka ob vložitvi tožbe sodne takse ni plačala, prav tako pa tudi niso izpolnjeni pogoji za oprostitev, odlog ali obročno plačilo taks, je sodišče štelo, da je tožbo umaknila in postopek ustavilo.

Vsaka stranka trpi svoje stroške postopka.

1. Tožeča stranka ob vložitvi tožbe ni plačala sodne takse, ki mora biti plačana po predpisih o sodnih taksah (taksna tarifa št. 6111) VI. Poglavje Zakona o sodnih taksah (Uradni list RS, št. 37/08, v nadaljevanju ZST-1). Sodišče je tožečo stranko na podlagi 34. člena ZST-1 s plačilnim nalogom za plačilo sodne takse opr. št. I U 1806/2011-5 z dne 19. 10. 2011, pozvalo k njenemu plačilu in ji za to določilo 15-dnevni rok, ki teče od vročitve naloga (1. odstavek 34. člena ZST-1) z opozorilom na pravne posledice neplačila, po določbah 105.a člena Zakona o pravdnem postopku (Uradni list RS, št. 73/07 – UPB3 in 45/08, v nadaljevanju ZPP) v zvezi z 22. členom Zakona o upravnem sporu (Uradni list RS, št. 105/06 s spremembami, v nadaljevanju ZUS-1).

2. Plačilni nalog je bil tožeči stranki vročen dne 20. 10. 2011. Tožnica v postavljenem zakonskem roku takse ni plačala. Ker tudi niso podani pogoji za oprostitev, odlog ali obročno plačilo sodnih taks, se šteje, da je tožbo umaknila (3. odstavek 105.a člena ZPP).

3. Glede na navedeno je sodišče ob smiselni uporabi 2. odstavka 34. člena ZUS-1 postopek s sklepom ustavilo.

4. Izrek o stroških temelji na 4. odstavku 25. člena ZUS-1.

Opr. št: I U 1805/2011, ECLI:SI:UPRS:2011:I.U.1805.2011

Opr. št: I U 1798/2011, ECLI:SI:UPRS:2011:I.U.1798.2011

Opr. št:  I U 1801/2011, ECLI:SI:UPRS:2011:.I.U.1801.2011

Opr. št: I U 1796/2011, ECLI:SI:UPRS:2011:I.U.1796.2011

Opr. št: I U 1797/2011, ECLI:SI:UPRS:2011:I.U.1797.2011

Opr. št: I U 1803/2011, ECLI:SI:UPRS:2011:I.U.1803.2011

Opr. št:  I U 1804/2011, ECLI:SI:UPRS:2011:.I.U.1804.2011

Opr. št: I U 1802/2011, ECLI:SI:UPRS:2011:I.U.1802.2011

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

UPRS sklep I U 984/2016, enako tudi I U 1037/2016