sodba II U 337/2010
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2010-12-22

brezplačna pravna pomoč - vračilo prejete brezplačne pravne pomoči

Po določilu 46. člena ZBPP je Republika Slovenija na podlagi subrogacije – zakonite cesije upravičena terjati plačilo stroškov od nasprotnika upravičenca do brezplačne pravne pomoči v primeru, ko mu je sodišče z odločbo naložilo povrnitev stroškov postopka v korist upravičenca do brezplačne pravne pomoči.

Tožbi se ugodi. Sklepi Okrožnega sodišča v Mariboru, Organa za brezplačno pravno pomoč, št. Bpp 464/2008-7 z dne 13.7.2010, št. Bpp 496/2009-20 z dne 13.7.2010 in št. Bpp 1320/2009-12 z dne 1.7.2010 se odpravijo in se zadeve vrnejo pristojnemu organu za brezplačno pravno pomoč v ponoven postopek.

S sklepom št. Bpp 464/2008-7 z dne 13.7.2010 je organ za brezplačno pravno pomoč odločil, da je tožnica dolžna povrniti Republiki Sloveniji znesek 210,68 €, izplačan iz naslova brezplačne pravne pomoči. Iz obrazložitve izhaja, da je bila tožnica na podlagi odločbe zgoraj navedenega organa za brezplačno pravno pomoč upravičena do brezplačne pravne pomoči v obsegu sestave in vložitve pritožbe zoper sodbo Okrožnega sodišča v Mariboru št. II P 1040/2007 z dne 21.4.2008, izvedba brezplačne pravne pomoči pa je bila zaupana odvetnici A.A. Organ za brezplačno pravno pomoč ugotavlja, da je na podlagi sodbe Okrožnega sodišča v Mariboru št. II P 148/2009 dne 8.6.2009 v zvezi s sodbo Višjega sodišča v Mariboru št. I Cp 137/2010 z dne 17.2.2010 tožena stranka iz navedene pravdne zadeve tožnici dolžna plačati znesek 3.800.26 € z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od 20.11.1996 do 31.12.2001 in znesek 2.668,20 € z zakonskimi zamudnimi obrestmi v znesku 2.668,20 € ter ji povrniti pravdne stroške v višini 2.134,60 €. Organ za brezplačno pravno pomoč je s sklicevanjem na 48. člen Zakona o brezplačni pravni pomoči (v nadaljevanju ZBPP, Uradni list RS, št. 48/2001, 50/2004, 23/2008) odločil, da je tožnica dolžna povrniti stroške, ki so bili na podlagi sklepa št. Bpp 464/2008-5 z dne 17.6.2008 izplačani odvetnici A.A. v višini 210,68 €.

S sklepom št. Bpp 496/2009-20 z dne 13.7.2010 je organ za brezplačno pravno pomoč odločil, da je tožnica dolžna povrniti Republiki Sloveniji znesek 449,45 €, izplačan iz naslova brezplačne pravne pomoči. Iz obrazložitve izhaja, da je bila tožnica na podlagi odločbe zgoraj navedenega organa za brezplačno pravno pomoč upravičena do brezplačne pravne pomoči v obsegu sestave vseh potrebnih vlog ter pravnega svetovanja in zastopanja odvetnika v postopku pred sodiščem druge stopnje v zadevi Okrožnega sodišča v Mariboru št. II P 148/2009, izvedba brezplačne pravne pomoči pa je bila zaupana odvetnici A.A. Z enakimi razlogi kot v sklepu št. Bpp 464/2008-7 z dne 13.7.2010 je organ za brezplačno pravno pomoč odločil, da je tožnica dolžna povrniti stroške, ki so bili na podlagi sklepa št. Bpp 496/2008-12 z dne 5.10.2009 izplačani odvetnici A.A. v višini 449,45 €.

S sklepom št. Bpp 1320/2009-12 z dne 1.7.2010 je organ za brezplačno pravno pomoč odločil, da je tožnica dolžna povrniti Republiki Sloveniji znesek 280,91 €, izplačan iz naslova brezplačne pravne pomoči. Iz obrazložitve izhaja, da je bila tožnica na podlagi odločbe zgoraj navedenega organa za brezplačno pravno pomoč upravičena do brezplačne pravne pomoči v obsegu sestave odgovora na pritožbo zoper sodbo Okrožnega sodišča v Mariboru št. II P 148/2009 z dne 8.6.2009, izvedba brezplačne pravne pomoči pa je bila zaupana odvetnici A.A. Z enakimi razlogi kot v sklepu št. Bpp 464/2008-7 z dne 13.7.2010 je organ za brezplačno pravno pomoč odločil, da je tožnica dolžna povrniti stroške, ki so bili na podlagi sklepa št. Bpp 1320/2009-7 z dne 16.12.2009 izplačani odvetnici A.A. v višini 280,91 €.

Tožnica s tožbo, vloženo v tem upravnem sporu, izpodbija vse zgoraj navedene sklepe in navaja, da zneska, ki ji je bil prisojen z zgoraj navedeno sodbo Okrožnega sodišča v Mariboru še ni prejela, prav tako ni prejela prisojenega zneska iz naslova povrnitve pravdnih stroškov. Tožnica je še vedno prejemnica denarne socialne pomoči, zneske, izplačane iz naslova brezplačne pravne pomoči, pa naj povrne nasprotna stranka, ki je pravdo izgubila. Smiselno predlaga, da sodišče izpodbijano odločbo odpravi.

Tožena stranka na tožbo ni odgovorila, je pa poslala upravni spise.

V skladu z 48. členom ZBPP je upravičenec do brezplačne pravne pomoči, ki je delno ali v celoti uspel v postopku in je na podlagi pravnomočne odločbe sodišča pridobil premoženje oziroma dohodke, dolžan povrniti Republiki Sloveniji razliko med stroški, ki so bili dejansko izplačani iz naslova brezplačne pravne pomoči, in zneskom, ki ga je povrnila nasprotna stranka iz naslova stroškov postopka, oziroma tistim zneskom, ki ga je Republika Slovenija izterjala od nasprotne stranke v skladu s 46. členom tega zakona. V nobenem primeru se od upravičenca do brezplačne pravne pomoči ne sme terjati več, kot je v postopku dejansko dobil. Člen 46 ZBPP, na katerega se sklicuje 48. člen ZBPP, pa določa, da terjatev upravičenca do brezplačne pravne pomoči proti nasprotni stranki iz naslova stroškov postopka, ki jih je sodišče prisodilo v korist upravičenca z odločbo, s katero se je postopek pred njim končal, preide do višine stroškov, izplačanih iz naslova brezplačne pravne pomoči po tem zakonu, na Republiko Slovenijo z dnem pravnomočnosti odločbe oziroma sklepa o stroških postopka. S prehodom terjatve na Republiko Slovenijo vstopi Republika Slovenija v razmerju do nasprotne stranke v položaj upravičenca do brezplačne pravne pomoči kot upnika. Predlog za izterjavo terjatev izvrši na predlog državnega pravobranilstva pristojni davčni organ po določbah zakona, ki ureja prisilno izterjavo davkov. Pri tem se odločba, s katero sodišče razsodi o stroških, šteje za izvršilni naslov.

Po proučitvi zadeve sodišče ugotavlja, da so zgoraj navedene odločitve tožene stranke preuranjene. Tožena stranka namreč pri svojih odločitvah ni izhajala iz jezikovne razlage določbe 48. člena ZBPP, po kateri je upravičenec do brezplačne pravne pomoči dolžan povrniti stroške, izplačane iz naslova brezplačne pravne pomoči, če sta kumulativno izpolnjena dva pogoja in sicer, če je upravičenec v celoti ali delno uspel v postopku in če je na podlagi pravnomočne odločbe sodišča ali na podlagi izvensodne poravnave pridobil premoženje oziroma dohodek. Organ za brezplačno pravno pomoč je ugotovil le, da sta tožnika v pravdnem postopku uspela, medtem ko drugega pogoja, to je pridobitve premoženja ali dohodka ni ugotavljal in se do tega sploh ni opredelil. Pri odločitvah torej ni upošteval tretjega odstavka 48. člena ZBPP, po katerem se od upravičenca do brezplačne pravne pomoči ne sme terjati več, kot je v postopku dejansko dobil (tako tudi sodba Upravnega sodišča RS, št. I U 713/2010 z dne 10.6.2010).

K zgoraj navedenemu sodišče še dodaja, da je po določilu 46. člena ZBPP Republika Slovenija na podlagi subrogacije – zakonite cesije upravičena terjati plačilo stroškov od nasprotnika upravičenca do brezplačne pravne pomoči v primeru, ko mu je sodišče z odločbo naložilo povrnitev stroškov postopka v korist upravičenca do brezplačne pravne pomoči. V tem primeru namreč na podlagi zakona preide terjatev upravičenca do brezplačne pravne pomoči do višine stroškov izplačanih iz naslova brezplačne pravne pomoči na Republiko Slovenijo, ki v razmerju do nasprotne stranke stopi v položaj upravičenca do brezplačne pravne pomoči. Takšno terjatev izvrši na podlagi predloga državnega pravobranilstva davčni organ po določbah zakona, ki ureja prisilno izterjavo davkov. Organ za brezplačno pravno pomoč tudi v tem delu dejanskega stanja ni razjasnil in ugotovil okoliščin v zvezi z izterjavo teh zneskov na podlagi drugega odstavka 46. člena ZBPP.

Glede na navedeno, je v izpodbijanih sklepih dejansko stanje ostalo nepopolno ugotovljeno, zmotno pa je bilo uporabljeno tudi materialno pravo, zato je moralo sodišče na podlagi 2. in 4. točke prvega odstavka 64. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1, Uradni list RS, št. 105/2006) izpodbijane sklepe odpraviti in v skladu s tretjim odstavkom citiranega člena zadeve vrniti organu, ki je izpodbijani upravni akt izdal, v ponoven postopek. V ponovnem postopku bo potrebno ob upoštevanju pravnega mnenja sodišča (četrti odstavek 64. člena ZUS-1) dopolniti ugotovitveni postopek in ponovno odločiti o zadevi.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.