sodba III U 318/2012
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2012-11-09

brezplačna pravna pomoč - pogoji za dodelitev brezplačne pravne pomoči - zamolčanje podatkov - lastništvo priklopnega vozila - prepoved vlaganja novih prošenj

Tožnik v prošnji za dodelitev brezplačne pravne pomoči nesporno ni navedel, da je lastnik priklopnega vozila, zato je tožena stranka skladno z določbo petega odstavka 20. člena ZBPP njegovo prošnjo zavrnila in odločila, da naslednjih šest mesecev ne more ponovno zaprositi za brezplačno pravno pomoč. Navedenega pa ne more spremeniti (morebitna) neznatna vrednost priklopnega vozila, saj gre v tem primeru za sankcijo zoper tistega prosilca, ki v prošnji ne navede resničnih, točnih in popolnih podatkov.

Z izpodbijano odločbo je služba za brezplačno pravno pomoč Okrožnega sodišča v Kopru zavrnila prošnjo tožeče stranke za dodelitev brezplačne pravne pomoči (točka I. izreka) ter odločila, da tožeča stranka nadaljnjih šest mesecev ne more ponovno zaprositi za brezplačno pravno pomoč (II. izreka).

Iz obrazložitve izpodbijane odločbe izhaja, da je tožeča stranka dne 18. 6. 2012 vložila prošnjo za oprostitev plačila sodne takse in stroškov postopka, v kateri je navedla, da nima nobenega premoženja in dohodkov. Tožena stranka je v skladu s 33. členom Zakona o brezplačni pravni pomoči (v nadaljevanju ZBPP) po uradni dolžnosti preverila premoženjsko stanje tožeče stranke tudi v evidenci motornih in priklopnih vozil. Iz pridobljenih podatkov izhaja, da je tožeča stranka lastnica in uporabnik priklopnega vozila, bivalne prikolice, znamke IMV/450Q, leto izdelave 1975. Po določbah Pravilnika o ugotavljanju prihrankov in premoženja ter o vrednosti zagotovljene osnovne oskrbe v postopku za dodelitev denarne socialne pomoči (ki se glede na določbo 14. člena ZBPP smiselno uporablja v postopku dodelitve brezplačne pravne pomoči) se kot premoženje upošteva vse premično in nepremično premoženje upravičenca, s katerim upravičenec razpolaga na dan vložitve vloge, med drugim tudi vozila in prikolice. Ker tožeča stranka ni navedla vseh relevantnih podatkov glede premoženja s katerim razpolaga, je bilo treba prošnjo za dodelitev brezplačne pravne pomoči zavrniti in ji izreči šest mesečno prepoved vlaganja novih prošenj.

Tožeča stranka v tožbi priznava, da je lastnica in uporabnica 37 let stare bivalne prikolice, ki pa je ni mogoče šteti med osebna vozila saj gre za priklopno vozilo, kar izhaja tudi iz dokumentov priklopnega vozila. Na obrazcih za dodelitev brezplačne pravne pomoči pa navedbe o lastništvu priklopnih vozil niso predvidene, sicer bi le to tožeča stranka tudi navedla. Iz povedanega torej sledi, da ni navajala neresnic zato je ugotovitev tožene stranke nepravilna. V nadaljevanju še navaja, da je vrednost 37 let starega priklopnega vozila zanemarljiva. Iz tega tudi izhaja, da ni imela niti interesa zamolčati lastništvo priklopnega vozila saj le to ne bi moglo vplivati na odločitev tožene stranke o dodelitvi brezplačne pravne pomoči. Zaradi vsega navedenega predlaga, da sodišče izpodbijano odločbo odpravi in ji dodeli brezplačno pravno pomoč ter jo oprosti plačila sodnih taks v zadevi IV P 147/2012, ki se vodi pri Okrožnem sodišču v Kopru.

Tožena stranka je sodišču poslala upravne spise, odgovora na tožbo pa ni podala.

Po presoji sodišča je odločba tožene stranke pravilna in zakonita, ima oporo v citiranih materialnih predpisih ter izhaja iz podatkov v upravnih spisih. Tožena stranka je v obrazložitvi izpodbijane odločbe podala pravilne razloge za svojo odločitev. Sodišče zato v celoti sledi njeni obrazložitvi in ponovno ne navaja razlogov za svojo odločitev (drugi odstavek 71. člena Zakona o upravnem sporu – v nadaljevanju ZUS-1). V zvezi z navedbami v tožbi pa še dodaja:

Iz izjave o premoženjskem stanju, ki jo je izpolnila in podpisala tožeča stranka, v kateri je navedeno, da vložnik izjavlja, da so vsi navedeni podatki v vlogi resnični, točni in popolni, da so v vlogi navedeni vsi dohodki in prejemki vložnika ter da soglaša, da pristojno sodišče po uradni dolžnosti pridobi podatke, ki so davčna tajnost, ter da s svojo izjavo prevzema vso materialno in kazensko odgovornost, izhaja, da je v preglednici „ali ste lastnik/solastnik nepremičnine ali drugega premoženja, v točki „8 drugo, kaj“ obkrožila NE, čeprav bi v to rubriko morala vnesti podatek o priklopnem vozilu z vrednostno le tega. Ker tega ni storila je tudi po oceni sodišča tožena stranka ravnala prav, ko je v skladu s petim odstavkom 20. člena ZBPP, ki določa; če je prosilec v izjavi iz prvega odstavka tega člena navajal neresnične podatke o svojem premoženjskem stanju ali premoženjskem stanju svoje družine, pristojni organ za brezplačno pravno pomoč o tem izda odločbo, prosilec pa nadaljnjih šest mesecev ne more ponovno zaprositi za brezplačno pravno pomoč“, zavrnila prošnjo tožeče stranke za dodelitev brezplačne pravne pomoči in odločila, da naslednjih šest mesecev ne more ponovno zaprositi za brezplačno pravno pomoč. Te odločitve ne more spremeniti niti morebitna neznatna vrednost premičnega premoženja, to je priklopnega vozila, saj gre za sankcijo zoper tistega prosilca, ki v izjavi o premoženjskem stanju ne navede resničnih, točnih in popolnih podatkov.

Glede na vse navedeno je sodišče tožbo, v skladu s prvim odstavkom 63. člena ZUS-1, kot neutemeljeno zavrnilo saj je ugotovilo, da je bil postopek pred izdajo izpodbijanega upravnega akta pravilen, odločba pa pravilna in na zakonu utemeljena.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.