sklep I U 167/2011
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2011-03-10

pokojnina - vračilo preveč izplačane pokojnine - socialna varnost - stvarna pristojnost

Odločba ZPIZ o vračilu preveč izplačane invalidske pokojnine ni upravni akt v smislu določb ZUS-1, saj je bil izdan v zadevi s področja socialnega varstva.

Upravno sodišče Republike Slovenije ni stvarno pristojno za odločanje v tej zadevi.

Zadeva se po pravnomočnosti tega sklepa odstopi v reševanje stvarno in krajevno pristojnemu Delovnemu in socialnemu sodišču v Ljubljani.

Tožnica je pri tem sodišču 6. 1. 2011 vložila vlogo, poimenovano „tožba“ in v njej navedla, da jo vlaga, ker je brez sredstev in ne po svoji krivdi spoznana za sposobno vračanja preveč izplačane pokojnine. Sodišče je zadevo vpisalo pod opr. št. II Upr 3/2011, tožnico pa 11. 1. 2011 zaradi nejasne vsebine njene vloge pozvalo, da jo v roku 8 dni dopolni tako, da bo imela vse sestavine tožbe, ki jih je sodišče v pozivu tudi zapisalo, in da pri tem zlasti natančno navede upravni akt, ki ga izpodbija s tožbo, ter ta akt tudi priloži.

Tožnica je na omenjeni poziv poslala dopolnitev vloge, ki jo je sodišče prejelo 26. 1. 2011. V njej med drugim navaja, da ZPIZ nima pravice zahtevati vračila izplačil, za katera sam meni, da so neupravičena, saj ni nikjer navedel, da bo zahteval vračilo neupravičenih plačil. Predlaga, da sodišče odločbo ZPIZ o vračilu preplačil odpravi. Po prejemu navedene dopolnitve in zaradi izrecne navedbe v prvi tožničini vlogi, da vlaga tožbo pri Upravnem sodišču RS, je bila zadeva v nadaljevanju obravnavana kot tožba v upravnem sporu in zaradi tega vpisana v U vpisnik tega sodišča pod opr. št. I U 167/2011.

Ker tožnica kljub prvemu pozivu, da predloži tudi izpodbijani upravni akt, tega ni storila, prav tako pa prvič ni bila opozorjena na pravne posledice, ki bodo v takem primeru nastopile, jo je sodišče 18. 2. 2011 še enkrat pozvalo, da predloži izpodbijani upravni akt. Pri tem je bila opozorjena, da bo sodišče v nasprotnem primeru in če zaradi tega zadeve ne bo mogoče obravnavati, tožbo zavrglo. Kot bo razvidno iz razlogov v nadaljevanju, namreč ni bilo jasno, ali tožnica zahteva sodno varstvo zaradi zavrnjene brezplačne pravne pomoči (Bpp) pred Okrožnim sodiščem v Ljubljani ali zaradi nasprotovanja vračilu preveč izplačane pokojnine, kar ji je naložil ZPIZ.

Na ta poziv je tožnica sodišču predložila dopis Okrožnega sodišča v Ljubljani z dne 2. 11. 2010 v zadevi Bpp 2755/2010 (A1) z njenim pripisom, da je bila dvakrat zavrnjena in da ni zmožna plačati odvetnika, odgovor ZPIZ na tožničino tožbo v socialnem sporu opr. št. Ps 2660/2007 pred Delovnim in socialnim sodiščem v Ljubljani (A2), odločbo z dne 8. 1. 2006 o prenehanju tožničine pogodbe o zaposlitvi (A3), dopis ZPIZ tožnici z dne 5. 1. 2007 (A4), dopis odv. Koren tožnici z dne 30. 11. 2006 (A5) in odločbo ZPIZ z dne 4. 7. 2007 (A6).

To sodišče ni stvarno pristojno za odločanje v zadevi.

Po opravljenemu postopku odpravljanja pomanjkljivosti tožbe sodišče na podlagi vsebine obeh tožničinih vlog, prejetih 6. 1. in 26. 1. 2011, ugotavlja, da tožnica izpodbija odločbo ZPIZ o vračilu preplačil preveč izplačane pokojnine, saj izrecno zahteva tudi njeno odpravo. Tožnica sicer navedenega akta kljub pozivu ni predložila, niti ne navaja njene številke in datuma, vendar pa je iz listin v spisu II Upr 3/2011 razvidno, da je bila tožnici taka obveznost naložena z odločbo ZPIZ št. 24 0719669 1 z dne 4. 7. 2007, v kateri je bilo ugotovljeno, da ji je bila v obdobju od 17. 11. 2006 do 31. 3. 2007 invalidska pokojnina preveč izplačana v znesku 1251,33 EUR, ki ga je dolžna nakazati na transakcijski račun ZPIZ v roku 9 mesecev od prejema te odločbe. Nadalje je iz listin v Upr spisu razvidno, da je bila tožničina pritožba zoper to odločbo kot prepozna zavržena s sklepom ZPIZ št. 719669 z dne 11. 10. 2007 in da je zoper ta sklep uveljavljala sodno varstvo pravic z vložitvijo tožbe pri Delovnem in socialnem sodišču v Ljubljani, kjer se je zadeva obravnavala pod opr. št. Ps 2660/2007, kar potrjuje tudi z njene strani v tem upravne sporu predložena listina (A2). V navedenem socialnem sporu je bil odločeno s sodbo 7. 7. 2009, kar je razvidno iz zapisnika o glavni obravnavi na dan 7. 7. 2009 in iz tožničine pritožbe z dne 1. 9. 2009 zoper to sodbo.

V skladu z določbo 1. odstavka 2. člena Zakona o upravnem sporu (Uradni list RS, št. 105/06 in naslednji; v nadaljevanju ZUS-1) sodišče v upravnem sporu odloča le o zakonitosti dokončnih upravnih aktov, o drugih aktih pa le, če tako določa zakon. Kot upravni akt v smislu določb ZUS-1 se šteje upravna odločba in drug javno pravni, enostranski, oblastveni posamični akt, izdan v okviru izvrševanja upravne funkcije, s katerim je organ odločil o tožnikovi pravici, obveznosti ali pravni koristi.

Sodišče ugotavlja, da odločba ZPIZ o vračilu preveč izplačane invalidske pokojnine ni upravni akt v smislu navedene določbe ZUS-1, saj je bil izdan v zadevi s področja socialnega varstva. Zahteva za povrnitev preplačil preveč izplačane pokojnine ima podlago v 1. odstavku 275. člena Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju (Uradni list RS, št. 106/99 in naslednji; v nadaljevanju ZPIZ-1), po kateri mora oseba, ki ji je bil na račun zavoda izplačan denarni znesek, do katerega ni imela pravice, tega vrniti v skladu z določbami Zakona o obligacijskih razmerjih (oz. sedaj Obligacijskega zakona). V tem primeru izda zavod odločbo o ugotovitvi preplačila, v kateri je določen znesek preplačila in način, po katerem mu bo preplačilo povrnjeno (3. odstavek istega člena). Ker je pokojnina po določbi 8. člena ZPIZ-1 redni mesečni prejemek, ki uživalcu zagotavlja materialno in socialno varnost za primer starosti, invalidnosti ali smrti zavarovanca, gre tudi pri invalidski pokojnini za pravico iz sistema socialne varnosti, o kateri je v primeru spora pristojno odločati socialno sodišče (1. točka 1. odstavka 7. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih, Uradni list RS, št. 2/04 in naslednji; v nadaljevanju ZDSS-1). To velja tudi v primerih, ko gre za povrnitev neupravičeno pridobljenih sredstev iz tega naslova (2. odstavek istega člena).

Pri tem sodišče še pojasnjuje, da je iz listin, predloženih v II Upr 3/2011, sicer razvidno, da je bila obravnavana tožba vložena v roku za sprožitev upravnega spora zoper odločbo Okrožnega sodišča v Ljubljani opr. št. Bpp 2755/2010 z dne 8. 12. 2010, s katero je bila zavrnjena tožničina zahteva za dodelitev brezplačne pravne pomoči za pravno svetovanje in zastopanje v pravdnem postopku zoper ZPIZ. Ker pa tožnica niti po drugem pozivu Upravnega sodišča, naj predloži izpodbijani upravni akt, kot takega ni predložila odločbe v zadevi Bpp, v svoji drugi vlogi pa je celo izrecno predlagala odpravo odločbe ZPIZ, na kar je sodišče pri odločanju vezano (1. odstavek 40. člena ZUS-1), tožba ni mogla biti obravnavana kot tožba zoper odločbo, izdano v zadevi brezplačne pravne pomoči.

Upravno sodišče mora v skladu z določbo 1. odstavka 19. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) v zvezi s 1. odstavkom 22. člena ZUS-1 med postopkom ves čas po uradni dolžnosti na svojo stvarno pristojnost. Ker glede na navedeno v obravnavanem primeru ne gre za upravni ampak za socialni spor, se je izreklo za stvarno nepristojno za odločanje. V skladu z določbo 1. odstavka 23. člena ZPP bo zadeva po pravnomočnosti tega sklepa poslana v reševanje pristojnemu Delovnemu in socialnemu sodišču v Ljubljani (3. točka 12. člena ZDSS-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.