sodba I U 1093/2010
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2010-12-15

molk organa - upravni spor - tožba zaradi molka organa - pogoji za izdajo ugodilne sodbe

Stranka lahko sproži upravni spor, kot če bila njena pritožba zavrnjena, če drugostopni organ v dveh mesecih ali v krajšem zakonsko določenem roku ne izda odločbe o njeni pritožbi zoper odločbo prvostopnega organa in če je tudi na novo zahtevo ne izda v naslednjih sedmih dneh. V danem primeru so izpolnjeni tako navedeni pogoji iz 28. člena ZUS-1, kot tudi nadaljnji pogoj za izdajo ugodilne sodbe, to je, da je tožba upravičena oziroma molk neupravičen. Tožena stranka namreč upravičenega razloga, zakaj o zadevi še ni odločila, ni navedla.

Tožbi se ugodi. Toženi stranki Ministrstvu za finance RS se naloži, da v roku 45 dni od pravnomočnosti te sodbe odloči o pritožbi tožeče stranke zoper odločbo Posebnega davčnega urada, št. DT 0610-211/2008-02-03-07 z dne 11. 2. 2010.

Tožeča stranka je dne 17. 8. 2010 pri tukajšnjem sodišču vložila tožbo, v kateri navaja, da je zoper odločbo Posebnega davnega urada z dne 11. 2. 2010, št. DT 0610-211/2008-02-03-07 dne 15. 3. 2010, vložila pritožbo. Trdi, da drugostopni davčni organ v roku, predpisanem v 1. odstavku 222. člena ZUP (Uradni list RS, št. 80/99), o pritožbi ni odločil. Skladno z 2. odstavkom 28. člena Zakona o upravnem sporu (Uradni list RS, št. 105/06, v nadaljevanji ZUS-1) je zato tožeča stranka pozvala toženo, da o njeni pritožbi odloči. Tožena stranka do vložitve tožbe ni izdala nobene odločbe, zato so pogoji za sprožitev upravnega spora podani. Navaja, da je predmet tega upravnega spora inšpekcijski nadzor davka od dohodka pravnih oseb za leto 2006 in leto 2007 ter davkov in prispevkov od dohodkov fizičnih oseb iz zaposlitve za leta 2006, 2007 in 2008. V zvezi z izdajo odmerne odločbe, se postavlja več pravnih vprašanj in dilem vezanih na davčno zakonodajo, ki jih tožeča stranka v tožbi tudi opredeli. Glede na navedeno tožeča stranka sodišču predlaga, naj njeni tožbi ugodi ter pozove Ministrstvo za finance, da izda odločbo, oziroma, da odločbo prvostopnega organa odpravi, oziroma, da jo vrne temu organu v ponovni postopek.

Sodišče v je skladu s 3. odstavkom 38. člena ZUS-1 toženo stranko pozvalo, da v roku 30 dni pošlje vse spise, ki se nanašajo na zadevo. Pri tem jo je tudi opozorilo, da bo sodišče v primeru, če v odrejenem roku spisov ne bo poslala, postopala v skladu s 38. členom ZUS-1.

Po 1. odstavku 256. člena ZUP mora biti odločba o pritožbi izdana in vročena stranki, brž ko je to mogoče, najpozneje pa v dveh mesecih od dneva, ko je organ prejel popolno pritožbo. Po 2. odstavku 28. člena ZUS-1 lahko stranka sproži upravni spor, kot če bi bila njena pritožba zavrnjena, če drugostopni organ v dveh mesecih ali v krajšem zakonsko določenem roku ne izda odločbe o strankini pritožbi zoper odločbo prvostopnega organa in če je tudi na novo zahtevo ne izda v naslednjih sedmih dneh. Iz predloženih listin izhaja, da je tožeča stranka pritožbo vložila 15. 3. 2010. Tožena stranka o tožničini pritožbi ni odločila v zakonskem roku, niti na poziv tožnice z dne 4. 8. 2010, v katerem je zahtevala izdajo odločbe o pritožbi v nadaljnjih sedmih dneh. Glede na navedeno je tožba zaradi molka organa, ki je bila vložena 17. 8. 2010 upravičena. Za take primere 1. odstavek 69. člena ZUS-1 določa, da sodišče v primeru, ko spozna, da je tožba upravičena, le tej s sodbo ugodi in pod pogoji iz 1. oziroma 5. odstavka 65. člena zakona samo odloči o stvari, ali pa naloži pristojnemu organu, kakšen upravni akt naj izda oziroma če odločba ni bila vročena, naloži vročitev odločbe. V danem primeru so po mnenju sodišča izpolnjeni tako pogoji iz 28. člena ZUS-1, kot tudi nadaljnji pogoj za izdajo ugodilne sodbe, to je, da je tožba upravičena oziroma molk neupravičen. Po mnenju sodišča tožena stranka upravičenega razloga, zakaj o zadevi še ni odločila, ni navedla. Na poziv sodišča je zgolj navedla, da zadeva še ni bila obravnavana glede na vrstni red po času prejema. V dopisu z dne 3. 9. 2010 sodišču še sporoča, da bo po njenem mnenju obravnavana zadeva vključena v naslednji trimesečni plan. Pri tem sodišče še pripominja, da v konkretnem primeru pogoji iz 1. odstavka 65. člena ZUS-1 niso podani, saj podatki iz spisa ne dajejo zanesljive podlage za odločitev, prav tako pa ga tudi sodišče samo na glavni obravnavi ne bi moglo ugotoviti.

Glede na navedeno je sodišče odločilo, da mora o tožnikovi pritožbi odločiti tožena stranka v roku 45 dni od pravnomočnosti te sodbe. To je po oceni sodišča primeren rok za odločitev, upoštevaje pri tem zakonski rok za odločitev o pritožbi ter težavnost zadeve.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.