UPRS sodba U 1420/2006
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2006-10-18

denacionalizacijski postopek - upravičenec do denacionalizacije - dediči - vstopna pravica - pastorek

Čeprav 12. člen ZDen uporablja izraz dedič, v teh primerih ne gre za dedovanje vrnjenega premoženja, temveč za določitev statusa upravičenca. ZD v 11. členu določa, da so prvi dedni red zapustnikovi otroci in njegov zakonec. V 12. členu pa določa vstopno pravico vnukov in pravnukov v dedovanje po zapustniku, če zapustnik preživi svoje otroke, to je starša zapustnikovih vnukov. Po navedenih določbah ZD se torej v prvi dedni red štejejo zapustnikov zakonec in njegovi otroci, če pa je kateri od otrok mrtev, pa namesto njega tudi njegovi otroci, to so zapustnikovi vnuki, če tudi teh ni, pa pravnuki. 12. člen ZDen torej omejuje upravičenja do denacionalizacije na zakonce in dediče prvega dednega reda, kar so otroci in po vstopni pravici tudi vnuki.

Tožba se zavrne. Zahtevek tožeče stranke za povrnitev stroškov se zavrne.

Tožena stranka je z izpodbijano odločbo zavrnila pritožbo tožnice zoper 1. točko izreka delne odločbe Upravne enote A, št. 362-05-839/93-49 (7304), z dne 30. 11. 2005, s katero je prvostopni organ zavrnil zahtevo za denacionalizacijo, ki sta jo vložila A.A. in B.B. (ki po smrti A.A. postopek denacionalizacije nadaljuje) za denacionalizacijo premoženja, ki je bilo podržavljeno C. Tožena stranka je v obrazložitvi navedla, da je pravilna odločitev prvostopnega organa, da A.A. ni upravičenec do denacionalizacije premoženja, ki je bilo podržavljeno njegovi mačehi C.C. (rojeni ... 1900 in umrli ... 1983), na podlagi 12. člena Zakona o denacionalizaciji (v nadaljevanju: ZDen). Meni, da 12. člen ZDen ne daje podlage za to, da bi na podlagi vstopne pravice lahko bil upravičenec do denacionalizacije tudi pastorek prejšnje lastnice podržavljenega premoženja C.C., kot pravni naslednik DD (pokojnega moža C.C.), če bi izpolnjeval pogoj glede jugoslovanskega državljanstva po 9. členu ZDen. DD je umrl ... 1943 in večina njegovega premoženja sta že leta 1944 (pred podržavljenjem) dedovala žena C.C. in A.A., katerima je bilo premoženje, ki se v postopku denacionalizacije zahteva, tudi podržavljeno. V ugotovitvenem postopku je bilo ugotovljeno, da se CC ni štela za jugoslovansko državljanko (odločba UE A, št. 201-952/94-05/16 z dne 8. 7. 1997), kar pomeni, da glede na določbo 9. člena ZDen ni upravičenka. Vlagateljica zahtevka uveljavlja uporabo določbe 12. člena ZDen, ki opredeljuje status upravičenca v primeru, kadar fizična oseba iz 9. člena ZDen ni upravičenec. Vendar pa je po presoji tožene stranke sklicevanje na določbo 12. člena Zakona o dedovanju (v nadaljevanju: ZD) in določbo 12. člena ZDen z navedbo, da ima status upravičenca A.A. na podlagi dejstva, da je njegov oče umrl pred razlaščenko C.C. in ima zato A.A. pravico vstopiti na njegovo mesto in dedovati premoženje po njej kot dedič prvega dednega reda, neutemeljeno. Pri izpolnjevanju pogojev za status upravičenca po 12. členu ZDen je pomembno le vprašanje, ali je določena oseba bila razlaščenčev zakonec ali dedič prvega dednega reda. Upoštevaje dejstvo, da A.A. v času podržavljenja premoženja ni bil zakonec C.C. (ravno tako to ni bil več niti D.D. - njegov oče, ker je bil v tem času že pokojni), prav tako pa tudi ni bil njen dedič prvega dednega reda (saj ni bil njen potomec, niti posvojenec), niso izpolnjeni pogoji za uporabo določbe 12. člena ZDen.

Tožnica izpodbija odločbo tožene stranke iz razlogov napačne uporabe materialnega prava in zmotne ugotovitve dejanskega stanja. V predmetni zadevi je sporna uporaba 12. člena ZDen in pravilna uporaba materialnega prava glede dejstva, ali je A.A. dedič prvega dednega reda po pokojni razlaščenki C.C. ZDen v 12. členu omogoča zakoncu razlaščenca ali dediču iz prvega dednega reda vstopiti na mesto razlaščenca, ki ne izpolnjuje pogojev za vračilo. Ob upoštevanju obsežne upravno - sodne prakse v primeru 12. člena ZDen ne gre za dedovanje zaplenjenega premoženja temveč za status upravičenca, ki stopi na mesto razlaščenca, vkolikor slednji ne izpolnjuje pogojev za vračilo. Kdo so dediči prvega dednega reda, ureja ZD in določa krog dedičev prvega dednega reda v členih 11. in 12. Pokojna razlaščenka C.C. je bila poročena s DD, očetom vlagatelja A.A. Dedič prvega reda po C.C. bi tako bil njen mož D.D., če bi bil ob njeni smrti živ. Ker pa je slednji umrl pred njo (leta 1943), na temelju vstopne pravice, ki izhaja iz 12. člena ZD, na njegovo mesto stopi njegov sin - vlagatelj A.A., ki tako deduje po CC kot dedič prvega dednega reda, kar pomeni, da spada v krog oseb, ki jih določa 12. člen ZDen. Stališče tožene stranke je, da lahko pride do uporabe vstopne pravice zgolj, da če med osebama obstaja razmerje zapustnik - zapustnikov vnuk, ne pa razmerje zapustnikov dedič - njegov potomec. Ker AA ni šteti za vnuka CC, tožena stranka meni, da sklicevanje na vstopno pravico ni mogoče. Tožnica meni, da takšno stališče nima osnove v zakonu in sicer določbi 12. člena ZDen. Zakonodajalec je napisal dedič prvega dednega reda, in s tem so seveda zaobjeti tudi dediči, ki v prvem dednem redu dedujejo na temelju vstopne pravice. Uporabo inštituta vstopne pravice je presojalo že Vrhovno sodišče v sodbi I Up 538/2005 z dne 13. 7. 2005 in je zavzelo stališče, da ker 12. člen ZDen ne omejuje upravičenja do denacionalizacije na zakonca in otroke prejšnjega lastnika, temveč na zakonca in dediče prvega dednega reda, je po vstopni pravici lahko upravičenec do denacionalizacije po 12. členu ZDen tudi vnuk prejšnjega lastnika podržavljenega premoženja, če vnuk izpolnjuje pogoj glede jugoslovanskega državljanstva. Obravnavani primer je identičen. C.C. je bila poročena z D.D., očetom vlagatelja A.A. Dedič prvega dednega reda po C.C. bi bil tako njen mož D.D., če bi bil ob njeni smrti živ. Ker pa je slednji umrl pred njo (leta 1943), na temelju vstopne pravice, ki izhaja iz 12. člena ZDen, na njegovo mesto vstopi njegov sin, vlagatelj A.A., ki tako deduje po C.C. kot dedič prvega dednega reda, kar pomeni, da spada v krog oseb, ki jih določa 12. člen ZDen. Predlaga odpravo odločbe tožene stranke in povrnitev stroškov postopka.

Zastopnik javnega interesa je udeležbo v postopku priglasil.

Tožena stranka v odgovoru na tožbo vztraja pri napadeni odločbi iz razlogov, ki so razvidni iz njene obrazložitve in predlaga, da se tožba zavrne kot neutemeljena.

V obravnavani zadevi je sporno, ali je A.A., pastorek pok. C.C. - bivše lastnice podržavljenega premoženja, glede na določbo 12. člena ZDen, upravičenec do denacionalizacije njenega premoženja.

Sodišče po pregledu izpodbijane odločbe in upravnih spisov ugotavlja, da je izpodbijana odločba tožene stranke pravilna in zakonita, za svojo odločitev pa je tožena stranka navedla tudi utemeljene razloge, na katere se sodišče v izogib ponavljanju v celoti sklicuje (2. odstavek 67. člena Zakona o upravnem sporu, Uradni list RS, št. 50/97, 70/00 in 45/06, v nadaljevanju: ZUS), glede tožbenih navedb pa dodaja:

Določba 12. člena ZDen ureja širitev kroga upravičencev. Upravičenec naj bi bila praviloma oseba, ki ji je bilo premoženje odvzeto. Na podlagi te določbe pa je upravičenec do denacionalizacije oseba, ki ob podržavljenju ni bila lastnik premoženja. V tem je bistvena razlika te določbe v primerjavi z drugimi določbami ZDen, ki opredeljujejo krog upravičencev do denacionalizacije. Čeprav 12. člen ZDen uporablja izraz dedič, v teh primerih ne gre za dedovanje vrnjenega premoženja, temveč za določitev statusa upravičenca. V 12. členu ZDen je določeno, da če fizična oseba iz 9. člena tega zakona ni upravičenec po tem zakonu, je upravičenec njegov zakonec ali dedič iz prvega dednega reda, če mu je bilo jugoslovansko državljanstvo priznano s predpisi iz 1. odstavka 9. člena tega zakona. ZD v 11. členu določa, da so prvi dedni red zapustnikovi otroci in njegov zakonec. V 12. členu pa določa vstopno pravico vnukov in pravnukov v dedovanje po zapustniku, če zapustnik preživi svoje otroke, to je starša zapustnikovih vnukov. Po navedenih določbah ZD se torej v prvi dedni red štejejo zapustnikov zakonec in njegovi otroci, če pa je kateri od otrok mrtev, pa namesto njega tudi njegovi otroci, to so zapustnikovi vnuki, če tudi teh ni, pa pravnuki. 12. člen ZDen torej omejuje upravičenja do denacionalizacije na zakonce in dediče prvega dednega reda, kar so otroci in po vstopni pravici tudi vnuki. Nobeni od navedenih kategorij možnih "nadomestnih" upravičencev pa A.A. ne odgovarja, ker njegovo razmerje do C.C. ni razmerje "zakonca" oziroma njenega dediča prvega dednega reda. Pojmovno nemogoča in v nasprotju z določbami ZD o vstopni pravici je razlaga materialnih določb ZDen in ZD, kot jo ponuja tožeča stranka. Namreč pri zakonitem dedovanju določa zakon krog oseb, ki prihajajo v poštev za dedovanje, glede na razmerje z zapustnikom. Res pri denacionalizaciji ne gre za dedovanje, vendar pa se za razlago dediča uporabljajo inštituti ZD, torej tudi vstopne pravice, kot jo opredeljuje ZD, pa tudi prvega dednega reda. Tako je 12. člen ZDen pri nadomestnem upravičencu določil krog, ki ustreza prvemu dednemu redu (11. člen ZD), z vključitvijo 12. člena ZD - vstopne pravice, tako da se glasi zakonec in dedič prvega dednega reda. Iz določbe 12. člena ZD je povsem jasno, da po vstopni pravici deduje lahko le zapustnikov vnuk (oziroma pravnuk), kar pa A.A. ni (A.A. ni dedič prvega dednega reda po C.C.). Tožeča stranka se zato neutemeljeno sklicuje na sodbo Vrhovnega sodišča, št. I Up 538/2005 z dne 13. 7. 2005, v kateri je sodišče zavzelo stališče, da je vnukinja prejšnjega lastnika podržavljenega premoženja (kot dedič prvega dednega reda) lahko upravičenec, če izpolnjuje pogoj jugoslovanskega državljanstva.

Glede na navedeno je sodišče tožbo zavrnilo na podlagi 1. odstavka 59. člena ZUS, ker je ugotovilo, da je bil postopek pred izdajo izpodbijane odločbe pravilen ter da je odločba pravilna in na zakonu utemeljena.

V posledici zavrnitve tožbe je sodišče zavrnilo tudi tožbeni zahtevek za povrnitev stroškov postopka, ker tožnica s svojim zahtevkom ni uspela, kar je v skladu z načelom uspeha v pravdi po določbi 1. odstavka 154. člena ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.