sodba I U 806/2010
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2010-11-15

dohodnina - povprečenje - pokojnina - izplačilo na podlagi sodne odločbe

Temeljno načelo ZDoh-2 je, da gre pri dohodnini za letni davek, ki se odmerja glede na prejemke v enem (odmernem) letu. V 120. členu ZDoh-2 pa je določena izjema: dohodki iz delovnega razmerja, vključno z zamudnimi obrestmi, ki se izplačajo na podlagi sodne odločbe za več let nazaj, se vštejejo v celoti v osnovo za dohodnino leta, v katerem jih je zavezanec prejel, obdavčijo pa se po povprečni stopnji dohodnine enoletnih dohodkov. Povprečenje je torej izjema, ki jo je treba razlagati restriktivno, in sicer se, glede na dikcijo navedene določbe, nanaša le na prejemke iz delovnega razmerja, ki so izplačani na podlagi sodne odločbe.

2. Ugovoru tožnika se ugodi ter se plačilni nalog št. I U 806/2010-3 z dne 22. 6. 2010 razveljavi. Tožnika se v tem postopku oprosti plačila sodnih taks

Z izpodbijano odločbo št. DT 02-04897-0 z dne 19. 10. 2009 je DURS, Davčni urad Kočevje kot prvostopenjski organ (v nadaljevanju prvostopenjski organ) tožniku odmeril dohodnino za leto 2008 v višini 2.282,11 EUR. Iz izpodbijane odločbe je razvidno, da je tožnik v letu 2008 skupno prejel dohodke v višini 45.839,74 EUR. Tožniku je bila nato ob upoštevanju predpisanega zmanjšanja odmerjena (13,5 % odmerjene dohodnine, nadomestila oz. priznavalnine), dohodnina odmerjena v višini 2.282,11 EUR. Ker je bil znesek odmerjene dohodnine manjši od med letom plačanih akontacij dohodnine, tožniku plačilo ni bilo naloženo, bil pa je upravičen do vračila, skladno z določbo 4. odstavka 123. člena Zakona o dohodnini (Uradni list RS, št. 117/06, 33/07-odl.US, 45/07-odl.US, 90/07 in 10/08, v nadaljevanju ZDoh-2).

Ker se tožnik z odločitvijo prvostopenjskega organa ni strinjal, je vložil pritožbo, ki jo je Ministrstvo za finance RS kot drugostopenjski organ (v nadaljevanju drugostopenjski organ) z odločbo št. DT-499-01-586/2009-2 z dne 30. 4. 2010 zavrnilo. Drugostopenjski organ se v obrazložitvi svoje odločbe najprej sklicuje na ZDoh-2, ki v 4. in 5. členu določa, da je je rezident Republike Slovenije zavezanec za plačilo dohodnine od vseh dohodkov, ki imajo vir v Republiki Sloveniji, in od vseh dohodkov, ki imajo vir izven Republike Slovenije. Pojasni da so z dohodnino obdavčeni dohodki fizične osebe, ki so bili pridobljeni oziroma doseženi v davčnem letu, ki je enako koledarskemu letu. Navaja, da se po določbi 1. odstavka 120. člena ZDoh-2 zavezancu, ki je prejel dohodek iz delovnega razmerja na podlagi sodne odločbe za preteklo leto ali več preteklih let, dohodnina odmeri od neto letne davčne osnove, ki vključuje tudi dohodek iz preteklih let po posebej izračunani povprečni individualni stopnji zavezanca, in pojasni, da zakon predvideva ugodnejše obdavčenje (povprečenje) za določene dohodke, ki so izplačani za več let nazaj, vendar samo pod zakonsko določenimi pogoji. Drugostopenjski organ je preveril, ali so izpolnjeni zakonski pogoji za obdavčitev dohodkov po posebej izračunani povprečni individualni stopnji zavezanca, vendar v tem primeru pogoji niso izpolnjeni. Obravnavani dohodki namreč tožniku niso bili izplačani na podlagi sodne odločbe, pač pa na podlagi odločbe Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje Slovenije št. 14-9875085 z dne 30. 5. 2008. Pojasni še, da pojem sodne odločbe zajema samo sodbo sodišča, sklep sodišča in sodno poravnavo, obravnavani tožnikovi dohodki pa niso bili izplačani na podlagi sodne odločbe ampak na podlagi upravne odločbe. S tem pa pogoji za povprečenje niso izpolnjeni. Drugostopenjski organ je preveril tudi postopek odmere dohodnine in ugotovil, da je odmera dohodnine za 2008 pravilna.

Tožnik se z odločitvijo ne strinja in odločbo izpodbija s tožbo. Meni, da bi bilo v zadevi potrebno upoštevati pokojnino za vsako posamezno leto, od dneva, ko je postal upravičenec do pokojnine, in ne upoštevati vse pokojnine v letu 2008, ko jo je prejel. V času, ko bi moral pokojnino prejemati dohodkov ni imel in ga je živela žena. Meni, da je postavljen v neenakopraven položaj s tem, ko odločba Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje Slovenije ni upoštevana kot odločba, na podlagi katere se lahko izvede obdavčite po poprečni stopnji. Sodišču smiselno predlaga, da odpravi izpodbijano odločbo.

Tožena stranka v svojem odgovoru na tožbo vztraja pri razlogih iz izpodbijanih odločb, zavrača tožbene navedbe ter predlaga zavrnitev tožbe.

Med strankama ni sporno, da je tožnik v letu 2008 prejel pokojnino iz naslova obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja v višini 45.839,74 EUR. Sporno med strankama je, ali se celoten prejeti znesek pokojnine obdavči kot prejemek leta 2008 ali pa gre v tem primeru za situacijo, ki jo zajema 120. člen ZDoh-2, in je izplačilo za nazaj lahko obdavčeno v smislu povprečenja.

V ZDoh-2 je določen način odmere dohodnine v IV. Poglavju – Letna davčna osnova in davčne olajšave, v 3. Podpoglavju z naslovom Odmera dohodnine. Tako je v 119. členu ZDoh-2 določeno, da letna davčna osnova iz 109. člena tega zakona, zmanjšana za zneske olajšav iz 111. člena, 1. in 2. odstavka 112. člena, 113. člena, 1. in 2. odstavka 114. člena in 117. člena tega zakona, predstavlja neto letno davčno osnovo. Dohodnina se odmeri od neto letne davčne osnove po stopnjah iz 122. člena tega zakona (2. odstavek 119. člena ZDoh-2). V 120. členu je določeno povprečenje, ki je izjema od generalne določbe 2. odstavka 119. člena, po kateri se dohodnina odmeri od letne davčne osnove. Namen povprečenja je v ublažitvi progresije v primeru, ko se prejme plačilo na podlagi sodne odločbe za več let nazaj. Tako je v 120. členu ZDoh-2 določeno, da se dohodki iz delovnega razmerja, vključno z zamudnimi obrestmi, ki se izplačajo na podlagi sodne odločbe za več let nazaj, vštejejo v celoti v osnovo za dohodnino leta, v katerem jih je zavezanec prejel in se obdavčijo po povprečni stopnji dohodnine enoletnih dohodkov. Smiselno enako določbo je vseboval že Zakon o dohodnini (Uradni list RS, št. 54/04, 139/04, 53/05, 115/05 in 47/06, v nadaljevanju ZDoh-1) v 103. členu. Kot je navedel že drugostopenjski organ je, glede na 4. in 5. člen ZDoh-2, zavezan k plačilu dohodnine rezident (fizična oseba) od vseh dohodkov, ki imajo vir v Republiki Sloveniji in od vseh dohodkov, ki imajo vir izven Republike Slovenije (načelo obdavčitve svetovnega dohodka). To pomeni, da so rezidenti Republike Slovenije zavezani k plačilu dohodnine od vseh obdavčljivih dohodkov, ne glede na to, ali so pridobljeni v ali izven Slovenije. Dohodnina je davek, ki se odmerja od letne davčne osnove od dohodkov rezidenta, pridobljenih v davčnem letu, in sicer je to vsota davčnih osnov od dohodka iz 109. člena ZDoh-2. Iz navedenega izhaja, da je temeljno načelo ZDoh-2, da gre pri dohodnini za letni davek, ki se odmerja glede na prejemke v enem (odmernem) letu.

Kot je že navedeno, pa je v 120. členu ZDoh-2 določena izjema. Povprečenje je torej izjema, ki jo je potrebno razlagati restriktivno. Izjema se, glede na dikcijo navedene določbe 120. člena ZDoh-2, nanaša le na prejemke iz delovnega razmerja, ki so izplačani na podlagi sodne odločbe. Čim je pa tako, je tudi po presoji sodišča pravilna odločitev, da se povprečenje, kot izhaja iz 120. člena ZDoh-2, lahko uporabi samo v primeru, če je posamezni davčni zavezanec na podlagi sodne odločbe prejel dohodke iz delovnega razmerja za preteklo leto ali več preteklih let. Po povedanem je po presoji sodišča v obravnavanem primeru odločitev pravilna in na zakonu utemeljena, tožba pa ni utemeljena.

Glede na navedeno sodišče ugotavlja, da je bilo dejansko stanje ob izdaji odločbe pravilno ugotovljeno, izpodbijana odločba je pravilna in na zakonu utemeljena. Kršitev zakona, na katere pazi po uradni dolžnosti pa sodišče ni našlo, zato je tožbo na podlagi 1. odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu (Uradni list Republike Slovenije, št. 105/06 in 62/10, v nadaljnjem besedilu ZUS-1) kot neutemeljeno zavrnilo.

Glede na podatke upravnih spisov tožnik ob vložitvi tožbe predpisane takse ni plačal. Po poslanem pozivu pa je tožnik vložil ugovor zoper plačilni nalog in sodišču predlagal, da ga v postopku oprosti plačila sodnih taks, saj se nahaja v težkem finančnem in socialnem stanju. Na podlagi 1. odstavka 11. člena Zakona o sodnih taksah (Uradni list RS, št. 37/08, v nadaljevanju ZST-1) sodišče oprosti stranko plačila taks, če bi bila s tem plačilom občutno zmanjšana sredstva, s katerimi se preživlja sama ali se preživljajo njeni družinski člani. O oprostitvi plačila taks odloči sodišče prve stopnje na predlog stranke. Ta mora predlogu priložiti pisno izjavo o svojem premoženjskem stanju in premoženjskem stanju svojih družinskih članov (1. in 2. odstavek 12. člena ZST-1). Upoštevaje v izjavi navedene podatke, predloženo potrdilo in višino sodnih taks, ki jih je treba plačati v tem upravnem sporu (npr. taksa za postopek pred sodiščem prve stopnje znaša 148,00 EUR), je sodišče presodilo, da je izpolnjen pogoj iz 1. odstavka 11. člena ZST-1 ter je tožnika oprostilo plačila sodnih taks v tem upravnem sporu (1. točka izreka sklepa), v zvezi s plačilnim nalogom za plačilo sodne takse opr. št. I U 806/2010-3 z dne 2. 4. 2009 z dne 22. 6. 2010 pa, na podlagi 5. odstavka 34. člena ZST-1 odločilo, kot izhaja iz 2. točke izreka tega sklepa.

Sodišče je v zadevi odločalo brez glavne obravnave, ker pravno relevantna dejstva, ki so pomembna za odločitev v zadevi, med strankama niso sporna (1. odstavek 59. člena ZUS-1).

Pravni pouk sodbe temelji na 73. členu ZUS-1.

Zakon o dohodnini (2006) - ZDoh-2  - člen 120

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.