sodba U 2468/2008
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2009-06-05

javni zavod - imenovanja generalnega direktorja

Predhodno mnenje sveta zavoda in strokovnega sveta je po določbah ZUJIK in sklepa o ustanovitvi zadevnega zavoda procesni pogoj za izdajo odločbe o imenovanju. Neizpolnitev procesnega pogoja je zakon saniral s fikcijo pozitivnega mnenja. Predhodno mnenje je torej obvezno, ne pa zavezujoče; če pa je tako, se vprašanje zakonitosti predhodnih mnenj izkaže kot nebistveno za odločitev.

Sestava starega sveta zavoda je po uveljavitvi ZUIJK-B v predhodnem obdobju skladna z zakonom, saj je bila z njegovo uveljavitvijo izpostavljena pravna podlaga za delovanje svetov javnih zavodov s področja kulture v stari sestavi.

2. Zahtevek tožnika za povrnitev stroškov postopka se zavrne.

Upravni organ je z odločbo, št. … z dne 6. 11. 2008, za generalno direktorico Javnega zavoda Republike Slovenije Ž. (v nadaljnjem besedilu: JZ Ž.) s prvim naslednjim dnem po preteku šestdeset dni od pravnomočnosti te odločbe, za obdobje petih let, imenoval A.A. Tožnika pa je z obvestilom o izidu razpisa, št. … z dne 6. 11. 2008, seznanil z odločitvijo, da se ga ne izbere za zasedbo delovnega mesta generalnega direktorja JZ Ž., ga obvestil o izbiri in poučil o pravici do pregleda razpisnega gradiva ter o pravici do sodnega varstva. V obrazložitvi odločbe o imenovanju je organ še navedel, da je bil objavljen javni razpis za imenovanje generalnega direktorja JZ Ž. Izbirni postopek je potekal na podlagi pregleda dokumentacije in opravljenih razgovorov s kandidati, ki so morali izpolnjevati tam navedene pogoje. Na razgovor je komisija povabila 5 kandidatov, katerih vloge so bile pravočasne, popolne ter so izpolnjevali vse formalne pogoje za zasedbo delovnega mesta. Komisija je preverila strokovno usposobljenost kandidatov na podlagi posamezne priložene vizije delovanja JZ Ž. v prihodnjih petih letih ter enakih vprašanj, ki jih je zastavila vsakemu kandidatu posebej. Pripravila je tudi ocenjevalni zapisnik. Na podlagi preučitve vlog prijavljenih kandidatov, predloženih listin in opravljenih razgovorov s kandidati je komisija oblikovala predlog, da sta kandidata A.A. in B.B. v prednosti pred ostalimi kandidati in izstopata po strokovnem delu s svojo izobrazbo in dosedanjih delom na področju varstva kulturne dediščine, z bibliografijama in pedagoškim delom ter ju predlagala ministru v imenovanje. Minister je po pregledu zapisnika in ostalih listin izbral A.A. za generalno direktorico. Izbrana kandidatka je dosegla najvišje število točk – 26 od maksimalno možnih 30 točk, kar izkazuje kandidatkino odličnost na vseh področjih, ki so bila izhodišče za ocenjevanje usposobljenosti in kompetenc kandidatke. V skladu z določbo 1. odstavka 36. člena Zakona o uresničevanju javnega interesa za kulturo je organ (v nadaljnjem besedilu: ZUJIK) zaprosil za predhodno mnenje o kandidatki svet in strokovni svet ZVKDS. Po prejemu predhodnih pozitivnih mnenj sveta in strokovnega sveta in glede na to, da se je izbrana kandidatka v primerjavi z ostalimi kandidati izkazala kot najbolj primerna, je organ odločil, kot izhaja iz izreka te odločbe.

Tožnik je vložil tožbo iz razlogov iz 1., 2. in 3. točke 1. odstavka 27. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljnjem besedilu: ZUS-1). Po njegovem prepričanju sta v postopku pridobljeni predhodni mnenji sveta zavoda in strokovnega sveta zavoda nezakoniti, ker je predhodno mnenje sveta o izbranem kandidatu podal svet zavoda v nepravilni sestavi, strokovni svet pa pozitivnega mnenja ni sprejel. O predlogu za imenovanje je 29. 10. 2008 razpravljal in sprejel pozitivno mnenje svet  JZ Ž. v stari sestavi, čeprav je bil seznanjen s tem, da so že imenovani štirje novi člani sveta in da bodo volitve predstavnika delavcev dne 4. 11. 2008, kar bi omogočilo konstituiranje novega sveta JZ Ž. in obravnavanje predloga za imenovanje generalnega direktorja na konstitutivni seji, ki je bila razpisana za 6. 11. 2008, vse znotraj 30-dnevnega roka za obravnavo in izdajo mnenja, ki je potekel 10. 11. 2008. Očiten namen ustanovitelja je bil, da se novi svet s predstavnikom delavcev ne konstituira in se tako izogne vplivu delavcev pri odločanju o imenovanju generalnega direktorja zavoda. S tem je organ kršil načela ZUJIK in Sklepa o ustanovitvi, ki omogočata sodelovanje delavcev pri odločanju o pomembnih zadevah, kar imenovanje generalnega direktorja nedvomno je. Tega se je zavedal tudi organ, kar dokazuje njegov dopis, št. … z dne 9. 10. 2008, s katerim v.d. generalnemu direktorju, ob pozivu, da pridobi predhodna mnenja sveta in strokovnega sveta,  nalaga sklic prve konstitutivne seje sveta JZ Ž., da bi s tem zagotovil pravno veljavno mnenje sveta o izbrani kandidatki. Strokovni svet pa je o predlagani kandidatki razpravljal na seji dne 3. 11. 2008. O primernosti predlagane kandidatke je na seji potekalo glasovanje in sicer tako, da so od šestih prisotnih članov strokovnega sveta trije člani glasovali za to, da je kandidatka primerna, en član je bil proti, dva pa sta se vzdržala. To dokazuje tudi dopis predsednika strokovnega sveta z dne 3. 11. 2008, v katerem ta navaja, da je strokovni svet JZ Ž. sprejel načelno pozitivno mnenje za imenovanje predlagane kandidatke z obrazložitvijo, da se je za njeno imenovanje izrekla polovica prisotnih članov strokovnega sveta. Enako izhaja tudi iz osnutka zapisnika seje sveta, ki pa ga tožnik, ker ta še ni overjen, tožbi ne prilaga. Po določbi 13. člena Poslovnika strokovnega sveta JZ Ž. z dne 16. 8. 2005 (sprejetega na podlagi starega Sklepa o ustanovitvi JZ Ž.) so odločitve z glasovanjem sprejete, če za predlog glasuje večina prisotnih članov, po določbi 7. odstavka 22. člena Sklepa o ustanovitvi pa celo z večino glasov vseh članov. Vseh članov strokovnega sveta je devet, torej bi moralo po Sklepu o ustanovitvi za sklep glasovati najmanj pet članov. V konkretnem primeru je na seji sodelovalo šest članov, od katerih so za sklep glasovali trije. Sklep ni bil sprejet, ker zanj ni glasovala večina. Tako je mnenje predsednika strokovnega sveta nepravilno, organ pa ga je nekritično povzel in se nanj kot na pozitivno mnenje strokovnega sveta sklicuje tudi v obeh izpodbijanih aktih. Čeprav je mnenje neobvezujoče, gre za bistveno kršitev pravil postopka, ker se organ nanj sklicuje kot na mnenje, ki je pozitivno. V samem postopku izbire in imenovanja je bila kršena tudi določba 2. alinee 1. odstavka 2. člena Kolektivne pogodbe za kulturne dejavnosti, ki v primeru zaposlovanja delavcev, ki izpolnjujejo pogoje za starostno upokojitev, zahteva predhodno mnenje delavcev pred odločanjem sveta. V tem primeru ne delavci ne sindikat niso bili zaprošeni za mnenje, na kar je na 17. seji sveta opozoril tudi predstavnik sindikata. Predhodno negativno mnenje delavcev bi lahko vplivalo na odločitev sveta. Tožnik sicer ni prepričan, če izbrana kandidatka izpolnjuje pogoje za starostno upokojitev, vendar smatra, da bi lahko glede na starost kandidatke to preverili in morebiti ovrgli te dvome. Pravni pouk v izpodbijanem obvestilu je sicer skladen z določbo 36. člena ZZ, bi pa po mnenju tožnika, skladno z določbo 28. člena ZUS-1 in določbo 7. člena ZUP, tako obvestilo, kot odločba o imenovanju, morala določati 30-dnevni rok za vložitev tožbe. Navedel pa je še, da je minister odločbo o imenovanju podpisal 6. 11. 2008, kar pomeni v času, ko bi lahko opravljal le tekoče posle in je s tem nedvomno prekoračil ustavna in zakonska pooblastila, saj kadrovska imenovanja prav gotovo ne spadajo v kategorijo tekočih poslov. V tem primeru gre za politično kadrovanje, saj je imenovana kandidatka bivša državna sekretarka na Ministrstvu za … . Sicer je notorno dejstvo, da je ''odhajajoča'' vlada tudi po 15. 10. 2008 ''kadrovala'' precej dotedanjih državnih sekretarjev na druga delovna mesta, za kar pa gre tudi v tem primeru. Tožnik je predlagal, da sodišče opravi glavno obravnavo, na kateri bo izvedlo vse predlagane dokaze in zaslišalo tožnika, nato pa naj tožbi ugodi, odločbo in obvestilo odpravi in naloži toženki ponovitev postopka javnega razpisa za izbiro in imenovanje generalnega direktorja JZ Ž. ter ji naloži povrnitev stroškov tožnika.

Toženka je v odgovoru na tožbo navedla, da je svet zavoda ob sklepanju o izdaji pozitivnega mnenja dne 29. 10. 2008 pravno veljavno odločal, kar pomeni, da so sklepi, ki jih je sprejel, pravno veljavni. Med strankama ni spora, da svet zavoda v novi sestavi 29. 10. 2008 še ni bil konstituiran, čeprav je bila večina članov (tisti, ki jih imenuje vlada) imenovana. Svet zavoda se konstituira v skladu s Sklepom o ustanovitvi JZ Ž. najpozneje v treh mesecih od uveljavitve tega sklepa. Do takrat opravlja njegove naloge obstoječi svet, ki svojo funkcijo opravlja do konstituiranja novega sveta v skladu s tem sklepom (določba 1. odstavka 40. člena sklepa). Iz zapisnika 1. konstitutivne seje sveta JZ Ž. je razvidno, da je bila konstitutivna seja sveta zavoda 6. 11. 2008, vendar na seji še ni sodeloval predstavnik zaposlenih, ker zapisnik o izidu volitev še ni bil pravnomočen. Do zamika pri konstituiranju sveta zavoda v novi sestavi je prišlo, ker je del zaposlenih v JZ Ž. zaradi dvoma o zakonitosti Sklepa o ustanovitvi bojkotiral izvedbo volitev predstavnika zaposlenih v svetu. JZ Ž. je članom sveta poslal poročilo o rezultatih volitev 10. 11. 2008, toženka pa ga je prejela 11. 11. 2008. Tako bi novi svet zavoda v polni sestavi lahko sprejemal predhodno mnenje o imenovanju generalne direktorice šele po izteku 30-dnevnega roka za izdajo takšnega mnenja. V zvezi s predhodnim mnenjem strokovnega sveta pa toženka navaja, da ji je bilo predloženo pozitivno mnenje in da drugačnega mnenja ni prejela niti pred izdajo odločbe, niti kasneje. Na morebitno nesklepčnost ali druge zadržke pri sprejemanju predhodnega mnenja tudi ni bila opozorjena. Vsekakor pa tudi morebitno drugačno mnenje na odločitev ne bi bistveno vplivalo, ob upoštevanju strokovnih referenc izbrane kandidatke. Predhodni mnenji namreč pri odločitvi ministra nista obvezujoči. Toženka je še pojasnila, da imenovanje direktorja zavoda ureja ZZ ter ZUJIK v povezavi s Sklepom o ustanovitvi, določbe Kolektivne pogodbe za kulturne dejavnosti pa se v tem postopku ne uporabljajo. Zakon o kolektivnih pogodbah pa je v določbi 4. člena omejil avtonomijo strank s tem, ko je odločil, da kolektivna pogodba lahko vsebuje le določbe, ki so za delavce ugodnejše od določb, vsebovanih v zakonih, razen v primeru, ko Zakon o delovnih razmerjih določa drugače. Veljavni ZDR namreč ne določa več ex lege prenehanja delovnega razmerja ob izpolnitvi pogojev za upokojitev. Določba Kolektivne pogodbe, na katero se sklicuje tožnik, tako določa manj pravic kot ZDR. Minister pa tudi ni prekoračil svoja pooblastila z imenovanjem glede na prej izveden razpisni postopek. Toženka je tudi predlagala združitev te zadeve z zadevami pod opr. št. U 2483/2008, U 2534/2008 in U 2535/2008.

Tožnik je v pripravljalni vlogi še navedel, da bi ustanovitelj mogel in moral poskrbeti za to, da bi imel JZ Ž. zakonito sestavo sveta, zlasti glede na določbo 40. člena Sklepa o ustanovitvi JZ Ž. Tako tudi Upravno sodišče v sodbi, opr. št. U 1757/2008. Strokovni svet pa tudi ni sprejel nobenega mnenja, saj se sklepi sprejemajo z večino, ne pa z glasovi polovice prisotnih. Navedba toženke, da se v postopku imenovanja direktorja ne uporabljajo določbe Kolektivne pogodbe za kulturne dejavnosti, pa na splošno drži. Ker pa ima v konkretnem primeru imenovanje generalnega direktorja za posledico sklenitev pogodbe o zaposlitvi z generalno direktorico, ki (verjetno) izpolnjuje pogoje za starostno upokojitev, je zahteva po predhodnem mnenju upravičena.

Stranka z interesom A.A. je v odgovoru na tožbo uvodoma predlagala združitev zgoraj navedenih zadev in prosila za prednostno obravnavo zadeve. Navedla je še, da ni sporno dejstvo, da je svet sprejemal mnenje še v stari sestavi, za kar pa je imel podlagi v določbi 9. člena ZUJIK-B. Glede spornega mnenja strokovnega sveta pa je navedla, da se verjetno na seji strokovni svet res ni izrekel veljavno, vendar je ta okoliščina takšne narave, da ne bi mogla vplivati na večjo razumnost ministrove odločitve. Če predhodno mnenje strokovnega sveta razumemo kot neveljavno, ker ni bilo sprejeto s predpisano večino, je treba na podlagi določbe 4. odstavka 36. člena ZUJIK šteti, da je pozitivno, ker strokovni svet veljavnega mnenja ni podal v 30 dneh od dne, ko ga je minister k temu pozval. V pripravljalni vlogi je še navedla, da je Upravno sodišče v sodbi pod opr. št. U 1757/2008 odpravilo le konkretno odločbo, ne pa vseh odločb, ki jih je svet zavoda sprejemal v stari sestavi. Sicer pa je sodišče v sodbi pod opr. št. U 2066/2008 sprejelo drugačno stališče.

Toženka pa je v odgovoru na posredovane vloge tožnika in stranke z interesom še navedla, da je mnenje Upravnega sodišča v sodbi pod opr. št. U 1757/2008 v očitnem nasprotju z naravo zakonsko določenega prehodnega obdobja, torej z določbo 9. člena ZUJIK-B.

Tožnik je k pripravljalni vlogi z dne 1. 4. 2009 posredoval sodišču zapisnik dvanajste seje strokovnega sveta JZ Ž. in še navedel, da iz tega zapisnika jasno izhaja potek glasovanja in sicer, da mnenje ni bilo sprejeto z večino.

Sodišče uvodoma navaja, da ni sledilo predlogu toženke in stranke z interesom za združitev postopkov pod opr. št. U 2468/2008, U 2483/2008, U 2535/2008 in U 2534/2008. Združitev zadev v skupno obravnavanje iz razlogov, ki jih navaja toženka in stranka z interesom, po presoji sodišča namreč ni potrebna.

Področni zakon ZUJIK (Uradni list RS, št. 77/07 – UPB in 56/08 – ZUJIK-B) je zakon, ki določa javni interes za kulturo, organe, ki so zanj pristojni in odgovorni ter mehanizme za njegovo uresničevanje. Določa tudi postopek imenovanja in sicer v določbi 36. člena, po katerem imenuje direktorja na podlagi javnega razpisa ustanovitelj javnega zavoda po predhodnem mnenju sveta in strokovnega sveta za dobo petih let, z možnostjo ponovnih imenovanj. Če svet oziroma strokovni svet predhodnega mnenja ne da v roku 30 dni, se šteje, da je mnenje pozitivno. Za direktorja je lahko imenovan, kdor strokovno pozna področje dela javnega zavoda in ima vodstvene sposobnosti. V primeru, da ima javni zavod za vodenje strokovnega dela pomočnika direktorja, je lahko za direktorja imenovan tudi, kdor ima vodstvene izkušnje. Po določbi 39. člena ZUJIK postopek imenovanja direktorja ter pogoje, ki jih mora izpolnjevati, podrobneje določi akt o ustanovitvi javnega zavoda. Postopek imenovanja (generalnega) direktorja in pogoje, ki jih mora izpolnjevati, določa Sklep o ustanovitvi JZ Ž. (Uradni list RS, št. 65/08, v nadaljevanju: Sklep o ustanovitvi) v določbi 9. oziroma 10. člena. Tožnik se zato - glede na citirane predpise, ki veljajo za obravnavni primer – moti, ko meni, da bi bilo pri imenovanju generalnega direktorja JZ Ž. treba upoštevati tudi določbe Kolektivne pogodbe za kulturne dejavnosti v Republiki Sloveniji, zlasti določbo 2. člena v zvezi s pridobitvijo predhodnega mnenja delavcev o zaposlovanju oziroma nadaljevanju dela delavcev, ki izpolnjujejo pogoje za starostno upokojitev, saj se za obravnavani postopek določbe Kolektivne pogodbe za kulturne dejavnosti ne uporabljajo.

Med strankama ni spora, da so pogoji, navedeni v razpisu za imenovanje generalnega direktorja JZ Ž. (Uradni list RS, št. 71-73/08) skladni s pogoji za imenovanje, določenimi s Sklepom o ustanovitvi. Spora tudi ni o tem, da tožnik navedene pogoje izpolnjuje, kot tudi ne o tem, da predpisane pogoje izpolnjuje izbrana kandidatka. Čim pa je tako, tožnik ne more z uspehom ugovarjati razlogom, s katerimi  izbiro med kandidati, ki razpisne pogoje nesporno izpolnjujejo, utemelji izpodbijana odločba oziroma obvestilo. Po določbi 36. člena ZZ (Uradni list RS, št. 12/91 s spremembami in dopolnitvami), ki se za javne zavode s področja kulture uporablja na podlagi določbe 28. člena ZUJIK, lahko neizbrani kandidat zahteva sodno varstvo le, če misli, da je bil kršen za izvedbo razpisa določeni postopek in da je ta kršitev lahko bistveno vplivala na odločitev o izbiri kandidata ali da izbrani kandidat ne izpolnjuje v razpisu določenih pogojev.

Kršitev za izvedbo razpisa določenega postopka je po določbi  36. člena ZZ relevantna le, če gre za kršitev, ki je lahko bistveno vplivala na odločitev o izbiri. Po zgoraj navedenih določbah ZUJIK in Sklepa o ustanovitvi je predhodno mnenje sveta in strokovnega sveta procesni pogoj za izdajo odločbe o imenovanju. Neizpolnitev procesnega pogoja zakon sanira s fikcijo pozitivnega mnenja. Predhodno mnenje je torej po določbah ZUJIK obvezno, je pa za odločujoči organ nezavezujoče, saj organ po določbi 1. odstavka 36. člena na mnenji ni vezan. Čim pa je tako, se vprašanje zakonitosti predhodnih mnenj sveta in strokovnega sveta izkaže kot nebistveno za odločitev. Sodišče se namreč strinja s stališčem odgovora na tožbo, da neobvezujoče mnenje (načeloma) ne more imeti bistvenega vpliva na odločitev o izbiri.

Sicer pa je to sodišče glede sestave sveta v zadevi opr. št. U 2066/2008 (pri presoji zakonitosti akta o ustanovitvi), že zavzelo stališče, da je po uveljavitvi ZUJIK-B, v prehodnem obdobju sestava sveta v stari sestavi skladna z zakonom. Z uveljavitvijo ZUJIK-B je bila namreč vzpostavljena pravna podlaga za delovanje svetov javnih zavodov s področja kulture v stari sestavi z določbo 9. člena ZUJIK-B, po kateri ustanovitelji javnih zavodov uskladijo ustanovitvene akte javnih zavodov s spremenjenimi določbami zakona najkasneje v roku šestih mesecev po uveljavitvi tega zakona. Z njo je zakonodajalec zagotovil nemoteno delovanje javnih zavodov v prehodnem obdobju. Sklep o ustanovitvi, s katerim se (med drugim) sestava sveta zavoda usklajuje s spremenjenimi določbami zakona, terja, da se sestava sveta v prehodnem obdobju (in torej začasno) uredi tudi v ustanovitvenem aktu. Podlaga za delovanje sveta v stari sestavi do konstituiranja sveta zavoda v novi sestavi je v skladu z navedenim v obravnavanem primeru prehodna določba 40. člena Sklepa o ustanovitvi. Sodna odločba, na katero se v pripravljalni vlogi sklicuje tožnik (U 1757/2008), pa v obravnavani zadevi, zaradi drugačne dejanske in pravne podlage za odločitev, ni relevantna. Iz razlogov sodbe, na katero se sklicuje tožnik, namreč izhaja, da ustanovitelj akta o ustanovitvi ni uskladil z določbami ZUJIK-B, s tem pa tudi ni bilo pravne podlage za delovanje sveta zavoda v stari sestavi.

V zvezi s predhodnim mnenjem strokovnega sveta pa ni slediti tožbenemu stališču, da je predhodno mnenje strokovnega sveta negativno. Pritrditi je sicer stališču tožnika - s katerim se strinja tudi stranka z interesom - , da glede na predloženi Poslovnik strokovnega sveta pozitivno mnenje ni bilo izglasovano. Iz samega zapisnika z dne 3. 11. 2008 namreč izhaja le, da je strokovni svet obravnaval izbrano kandidatko in po daljši razpravi sprejel pozitivno načelno mnenje, v obrazložitvi pa je navedeno je, da se je polovica prisotnih članov izrekla za njeno imenovanje. Vendar pa to ne pomeni, da je strokovni svet izglasoval negativno predhodno mnenje, pri čemer pa je treba tudi upoštevati, da določbi 1. in 3. odstavka 36. člena ZIJIK določata le, da mora toženka za mnenji zaprositi, če pa mnenje ni dano v roku 30 dni, pa se šteje, da je pozitivno. Zakon pa tudi ne določa, da je mnenje tako sveta kot strokovnega sveta obvezujoče, zato toženka nanju ni vezana.

Sodišče nadalje ugotavlja, da je tožba, ob upoštevanju roka iz določbe 36. člena ZZ in skladno s pravnim poukom obvestila o izidu razpisa, vložena pravočasno. V pravnem pouku je namreč skladno z določbo 36. člena ZZ določen rok 15 dni za vložitev tožbe od prejema obvestila. Gre za rok, v katerem lahko sodno varstvo uveljavlja neizbrani kandidat. Določba 36. ZZ je glede na določbe ZUS-1 specialna tako v pogledu tožbenih razlogov kot tudi v pogledu roka za sodno varstvo.

Sodišče pa se tudi ne strinja s tožbenim ugovorom o prekoračitvi ustavnih in zakonskih pooblastil ministra po določbi 115. člena Ustave RS z odločanjem po 15. 10. 2008, t. j. 6. 11. 2008. V obravnavanem primeru gre namreč za dokončanje postopka imenovanja oziroma zasedbe vodstvenega mesta, ki je bil uveden že v mesecu juliju 2008, izbira ustreznega kandidata s strani pristojnega organa pa temelji na presoji strokovnosti in vodstvenih sposobnosti prijavljenih kandidatov, kot določa tudi zgoraj citirana določba 36. člena ZUJIK, in ne na morebitnem ''političnem imenovanju'', kot to meni tožnik.

Glede na navedeno je sodišče ugotovilo, da je bil postopek pred izdajo izpodbijanih aktov pravilen, akta pa sta zakonita in na zakonu utemeljena, zaradi česar je tožbo na podlagi določbe 1. odstavka 63. člena ZUS-1 kot neutemeljeno zavrnilo. V zadevi je sodišče odločalo na nejavni seji na podlagi prvega odstavka 59. člena ZUS-1, saj predlagani dokazi glede na dejansko in materialnopravno stanje zadeve ne bi vplivali na odločitev o stvari.

Sodišče je odločitev v tej točki izreka sprejelo na podlagi določbe 4. odstavka 25. člena ZUS-1, po kateri, če sodišče tožbo zavrne ali zavrže ali se postopek ustavi, trpi vsaka stranka svoje stroške postopka.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.