sklep I U 1411/2010
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2010-10-20

akt, ki se lahko izpodbija v upravnem sporu - sklep o odstopu vloge pristojnemu organu - zavrženje tožbe

Sklep o odstopu zadeve pristojnemu organ ni akt, ki ga stranka lahko izpodbija v upravnem sporu, ker postopek odločanja o prošnji tožnika z izpodbijanim aktom ni bil ustavljen ali končan ali obnovljen, zato je sodišče tožbo zavrglo.

Z izpodbijanim aktom je tožena stranka na podlagi 31., 34. in 37. člena Zakona o brezplačni pravni pomoči (Uradni list RS, št. 96/2004 in št. 23/2008, v nadaljevanju ZBPP) v zvezi z Zakonom o splošnem upravnem postopku ugotovila, da Okrožno sodišče v Ljubljani ni krajevno pristojno za odločanje o prošnji tožnika za dodelitev brezplačne pravne pomoči in da se prošnja odstopi v nadaljnje reševanje krajevno pristojnemu Okrožnemu sodišču v Kranju. V obrazložitvi izpodbijanega akta tožena stranka pravi, da je dne 5. 7. 2010 prejela prošnjo tožnika v stečajnem postopku, ki se vodi na Okrožnem sodišču v Ljubljani, opr. št. St 819/2010. Krajevna pristojnost sodišča za odločanje v postopku za dodelitev brezplačne pravne pomoči je določena v 31.a členu ZBPP. Skladno z navedeno določbo o prošnji za dodelitev brezplačne pravne pomoči odloča pristojni organ za brezplačno pravno pomoč tistega sodišča, na območju katerega ima prosilec stalno ali začasno prebivališče.

V tožbi tožnik pravi, da v celoti izpodbija sklep prvega toženca Okrožnega sodišča v Ljubljani z dne 29. 7. 2010 ter odločbo in sklep Okrožnega sodišča v Kranju št. Bpp 635/2010 z dne 16. 8. 2010. Pravi, da za izdajo ni bilo podlage ker upravno oziroma pravno razmerje ne obstaja, saj prošnje za BPP na predpisanem obrazcu ni nikoli podal. V opr. št. St 819/2010 Okrožnega sodišča v Ljubljani je po vlogi z dne 8. 6. 2010 zaprosil za celotno oprostitev plačila stroškov postopka in predložil obr. ZST-1, kar pomeni dejansko uporabo 12. člena ZFPPIPP v zvezi z določili 168., 169. ZPP, o čemer se sodišče do danes še ni izreklo, na izdani sklep z dne 1. 7. 2010 pa je podal pritožbo in še ni razrešena. Navedeno dejstvo pa pomeni, da ni nikoli zaprosil za brezplačno pravno pomoč (1. odstavek 34. člena ZBPP) niti predložil obrazca za brezplačno pravno pomoč, tako da ni podlage, da je sodišče zadevo najprej odstopilo uradu predsednika v Ljubljani, le-to pa uradu predsednika v Kranju niti za izdajo odločbe – sklepa. Niti ga sodišče ni pozvalo, da v skladu z drugim odstavkom 34. člena ZBPP ter 67. členom ZUP vlogo dopolni. Iz tega izhaja, da ni bilo izkazano upravno razmerje, saj prošnje ni nikoli podal – posledično tudi ni podlage za izrek izpodbijanih zadev. Tudi ni res, da je odločba drugega toženca pravnomočna, ker se je na sodbo in sklep Upravnega sodišča I U 990/2010 pritožil in zadeva še ni razrešena. Sklicuje se na 4. odstavek 15. člena Ustave, 13. člen Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (MKVČP), zahteva vpogled v spis št. St 819/2010 Okrožnega sodišča v Ljubljani in vpogled v spis št. I U 990/2010 Upravnega sodišča RS. Prosi za oprostitev plačila sodnih taks. Predlaga, da se po uradni dolžnosti razreši predhodno vprašanje (131. člen ZPP) in da sodišče ugotovi, da tožnik v zadevi št. St 819/2010 ni nikoli vložil prošnje za brezplačno pravno pomoč v skladu z ZBPP – ampak prošnjo za celotno oprostitev plačila stroškov postopka v skladu z ZFPPIPP (121. člen v zvezi z 168 in 169. členom ZPP) in da po izpodbijanih sklepih – odločbi ni izkazano upravno razmerje, ker prošnje tožnik ni vložil. Predlaga, da sodišče sklep št. Bpp 1793/2010 z dne 29. 7. 2010 in izpodbijano odločbo in sklep št. Bpp 635/2010 z dne 16. 8. 2010 v celoti odpravi ali izreče za nične.

V odgovoru na tožbo tožena stranka vztraja pri svojih navedbah in argumentih za izdajo odločbe in sklepa opr. št. Bpp 635/2010 z dne 16. 8. 2010 o zavrženju in zavrnitvi prošnje, pri čemer tožbene navedbe tožnika teh v ničemer ne izpodbijejo. Tožnik v tožbi tudi v ničemer ne pojasni razlogov, zaradi katerih bi bilo potrebno izpodbijano odločbo in sklep, kot to sam zahteva, odpraviti ali izreči za nična. Glede navajanj tožnika, da ni nikoli prosil za brezplačno pravno pomoč tožena stranka pojasnjuje, da je prosilec v stečajnem postopku vložil prošnjo za oprostitev plačila vseh stroškov postopka, o čemer pa po zadnji noveli ZPP (Ur. l. RS 45-1983/2008), razen sodnih taks, razpravljajoče sodišče ni več pristojno odločati. Oprostitev plačila stroškov postopka, razen sodnih taks, je tako mogoče doseči le v postopku dodelitve brezplačne pravne pomoči v takšni obliki, zaradi česar se je predlog tožnika za oprostitev plačila stroškov postopka smiselno štel kot prošnja za dodelitev brezplačne pravne pomoči v obliki oprostitve plačila stroškov stečajnega postopka.

Ker je tožnik vložil tožbo zoper tri odločitve dveh organov, pri čemer sta dve odločitvi izdani z odločbo in sklepom št. Bpp 635/2010 z dne 16. 8. 2010, odločitev o pristojnosti za odločanje o brezplačni pravni pomoči pa je izdana s sklepom št. Bpp 1793/2010 z dne 29. 7. 2010, sodišče v tem upravnem sporu odloča samo o zakonitosti sklepa Okrožnega sodišča v Ljubljani z dne 29. 7. 2010, upravni spor zoper odločbo in sklep z dne 16. 8. 2010 Okrožnega sodišča v Kranju pa se vodi pod opr. št. U 1117/2010.

Sodišče je v izreku tega sklepa tožbo tožnika zoper izpodbijani akt zavrglo, ker se po določilu 2. odstavka 5. člena Zakona o upravnem sporu (ZUS-1, Uradni list RS, št. 105/2006) v upravnem sporu lahko izpodbijajo samo tisti sklepi, s katerimi je bil postopek  odločanja o izdaji upravnega akta obnovljen, ustavljen ali končan. Sklep o odstopu zadeve pristojnemu organ ni tak akt, ker postopek odločanja o prošnji tožnika z izpodbijanim aktom ni bil ustavljen ali končan ali obnovljen, zato je sodišče na podlagi 4. točke 1. odstavka 36. člena ZUS-1 tožbo zavrglo. Izpodbijani akt ni akt, ki se lahko izpodbija v upravnem sporu. Ker je tožeča stranka že po samem zakonu oproščena plačila sodnih taks glede na to, da določilo 4. odstavka 10. člena Zakona o sodnih taksah (ZST-1, Uradni list RS, št. 37/2008) pravi, da se v postopku za odločanje o dodelitvi brezplačne pravne pomoči taksa ne plača, sodišče ni posebej v izreku odločalo o prošnji tožeče stranke za oprostitev plačila sodnih taks.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep I Up 57/2009, enako tudi I Up 411/2012