sodba in sklep U 787/2006
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2008-11-11

premijske pravice za krave dojilje - neposredna plačila v kmetijstvu

Po določbi 11. člena Uredbe o neposrednih plačilih za goveje in telečje meso se upravičencu, ki na svojem kmetijskem gospodarstvu redi krave dojilje po definiciji iz Uredbe 1782/03/ES, najkasneje do 1. maja 2005 določi individualno zgornjo mejo za krave dojilje (premijske pravice), ki je enaka številu odobrenih premij za krave dojilje za leto 2004, znižano za nacionalno rezervo. Navedena določba pomeni, da se upravičencu v letu 2005 dodeli enako število premijskih pravic, kot mu je bilo v letu 2004 dodeljenih premij za krave dojilje. Ker tožniku v premijskem letu 2004 niso bile dodeljene premije za krave dojilje, posledično to pomeni, da mu tudi v letu 2005 ne pripadajo premijske pravice.

1. Tožba se zavrne. 2. Tožnika se oprosti plačila sodnih taks.

Tožena stranka je z izpodbijano odločbo zavrnila pritožbo tožnika zoper odločbo Agencije RS za kmetijske trge in razvoj podeželja, št. ... z dne 15. 6. 2005, s katero prvostopni organ tožniku ni dodelil premijskih pravic za krave dojilje. V obrazložitvi navedene odločbe ugotavlja, da je tožnik v subvencijskem letu 2004 skupaj z zbirno vlogo vložil tudi zahtevek za premijo za krave dojilje in dodatno nacionalno premijo za subvencijsko leto 2004 za dve živali. Na podlagi njegovega zahtevka je bila dne 16. 6. 2005 izdana odločba št. ..., s katero so bili zavrnjeni zahtevki za premijo za krave dojilje za 2 kravi dojilji. Tožnik se je zoper navedeno odločbo pritožil, vendar je pritožbo drugostopni organ zavrnil in potrdil odločbo prvostopnega organa, to je, da se zavrnejo vsi zahtevki tožnika za premije za krave dojilje v subvencijskem letu 2004. Navedeno pomeni, da tožniku tudi v subvencijskem letu 2005 ne pripadajo premijske pravice, saj mu v subvencijskem letu 2004 ni bilo dodeljenih premij za krave dojilje. Tožena stranka na podlagi navedenega ugotavlja, da v subvencijskem letu 2004 tožniku ni bila odobrena premija za kravo dojiljo ter mu posledično tudi niso bile dodeljene premijske pravice v subvencijskem letu 2005, pri čemer se sklicuje na 11. člen Uredbe o neposrednih plačilih za goveje in telečje meso (Uradni list RS, št. 10/2005 in nadaljnji, v nadaljevanju: Uredba). Zato je odločitev prvostopnega organa utemeljena in v skladu s predpisi.

Tožnik vlaga tožbo iz vseh tožbenih razlogov po 25. členu Zakona o upravnem sporu. V tožbi navaja, da se z obrazložitvijo izpodbijane odločbe ne strinja. Izpodbijana odločba temelji na odločbi tožene stranke št. ... z dne 7. 2. 2006, obe odločbi (odločbo tožene stranke z dne 7. 2. 2005 in izpodbijano odločbo) pa je tožnik prejel 23. 2. 2006. Tožnik navaja, da je že v zahtevi za leto 2004 navedel, da ima dve kravi dojilji, vendar tožena stranka ni obrazložila, kako je prišla do zaključka, da ima dve kravi molznici. Prav tako se tožena stranka tudi v novem zahtevku za leto 2005 ni opredelila do pritožbenega ugovora, da tožnik že od oktobra 2003 ne oddaja več mleka v Kmetijsko zadrugo A. z. o. o., o čemer je predložil potrdilo. Tožena stranka se je oprla na odločbo, ki se nanaša na subvencijo za leto 2004 in zaključila, da tožniku subvencija za leto 2005 ne pripada zato, ker je bila njegova zahteva za subvencijo za leto 2004 zavrnjena. Ker je tožena stranka napačno ugotovila dejansko stanje že v odločbi št. ... z dne 7. 2. 2006 in se v izpodbijani odločbi oprla na to odločbo, je tožnik prikrajšan za subvencijo za dve kravi dojilji, tako za leto 2004, kot za leto 2005. Predlaga, da sodišče tožbi ugodi, izpodbijano odločbo odpravi ter zadevo vrne toženi stranki v ponoven postopek. Prav tako prosi tudi za oprostitev plačila sodnih taks, ker bi s plačilom sodne takse bilo ogrožano preživljanje tožnikove družine.

Tožena stranka odgovora na tožbo ni podala, poslala pa je upravni spis.

Zastopnik javnega interesa udeležbe v postopku ni priglasil.

V obravnavani zadevi je sporna zavrnitev premijskih pravic za krave dojilje.

Po določbi 11. člena Uredbe se upravičencu, ki na svojem kmetijskem gospodarstvu redi krave dojilje po definiciji iz Uredbe 1782/03/ES, najkasneje do 1. maja 2005 določi individualno zgornjo mejo za krave dojilje (premijske pravice), ki je enaka številu odobrenih premij za krave dojilje za leto 2004, znižana za nacionalno rezervo. Navedena določba pomeni, da se upravičencu v letu 2005 dodeli enako število premijskih pravic, kot mu je bilo v letu 2004 dodeljenih premij za krave dojilje. Premijske pravice so podlaga za uveljavljanje zahtevka za premijo za kravo dojiljo in dodatno nacionalno premijo (1. odstavek 6. člena Uredbe), saj upravičenec, ki je oddal zbirno vlogo, lahko uveljavlja zahtevek za največ tolikšno število živali, kot mu je bila dodeljena individualna zgornja meja premijskih pravic. Tožnik je, kot izhaja iz upravnega spisa in navedb tožene stranke, v letu 2004 z zbirno vlogo vložil tudi zahtevek za premijo za krave dojilje. Na podlagi njegovega zahtevka mu je bila izdana odločba št. ... z dne 16. 6. 2005, s katero mu je prvostopni organ zavrnil zahtevek za premijo za krave dojilje. Na podlagi njegove pritožbe je tožena stranka z odločbo št. ... z dne 7. 2. 2006 njegovo pritožbo zavrnila in s tem potrdila odločitev prvostopnega organa, da se tožniku v premijskem letu 2004 ne dodelijo premije za krave dojilje. Posledično pa to pomeni, da tožniku tudi v letu 2005 ne pripadajo premijske pravice, kot je bilo v navedeni upravni stvari odločeno. Po oceni sodišča sta v obravnavani upravni zadevi torej organa pravilno uporabila materialno pravo - citirano Uredbo - in tožniku, ker je bilo v predhodnem postopku ugotovljeno, da mu ne pripada zahtevek za premijo za krave dojilje, zavrnila tudi njegov zahtevek za premijske pravice za krave dojilje.

Glede na navedeno tožnikovi tožbeni ugovori niso utemeljeni. Presojanje zakonitosti odločbe tožene stranke št. ... z dne 7. 2. 2006 pa ni predmet tega upravnega spora.

Ker je bilo v konkretni zadevi materialno pravo pravilno uporabljeno in v postopku niso bile storjene bistvene kršitve pravil postopka ter je po presoji sodišča izpodbijana odločba pravilna in na zakonu utemeljena, je sodišče tožbo na podlagi prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu (Uradni list RS, št. 105/06, v nadaljevanju: ZUS-1) v zvezi z 2. odstavkom 105. člena tega zakona, kot neutemeljeno zavrnilo.

Tožnik je ob vložitvi tožbe sodišču predlagal tudi, da ga oprosti plačila sodnih taks. Navedel je, da bi s plačilom sodne takse bilo ogrožano preživljanje njegove družine.

Po določbi 1. odstavka 13. člena Zakona o sodnih taksah (Uradni list RS, št. 1/90 in nadaljnji) sodišče v celoti ali deloma oprosti plačila sodnih taks stranko, če bi bila s plačilom občutno zmanjšana sredstva, s katerimi se preživlja sama ali se preživljajo njeni družinski člani.

K predlogu za oprostitev plačila sodnih taks je tožnik predložil povzetek obračuna dohodkov, ki so mu bili izplačani v letu 2005, odločbo o dohodnini za leto 2004 za B.B. in obvestilo o višini katastrskega dohodka za leto 2005. Na poziv sodišča pa je sodišču predložil še potrdilo o višini dohodka iz osnovne kmetijske in osnovne gozdarske dejavnosti in priznanih oprostitvah ter olajšavah zavezancev v okviru gospodinjstva na dan 30. 6. 2007, potrdilo o višini osebnega dohodka za obdobje od decembra 2005 do februarja 2006 za sebe in za B.B. ter informativni izračun dohodnine za leto 2007 za sebe in za B.B..

Ob upoštevanju podatkov iz predloženih listin sodišče ugotavlja, da bi bila s plačilom sodne takse za tožbo in za sodbo občutno zmanjšana sredstva, s katerimi se preživlja tožnik in člani njegove družine.

Uredba o neposrednih plačilih za goveje in telečje meso člen 11,  11.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.