sklep U 2016/2000
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2002-03-21

Tožniki kot posamezniki, čeprav člani občinskega sveta, niso pristojni za odločanje o imenovanju direktorja javnega podjetja, pač pa je to občinski svet kot organ občine, in torej prizadetosti v svojih pravicah oziroma pravnih koristih, ki jo zatrjujejo, ne izkazujejo. Zato je moralo sodišče njihovo tožbo, ker izpodbijani akt očitno ne posega v pravice oziroma na zakon oprte koristi tožnikov, na podlagi 4. točke 1. odstavka 34. člena ZUS zavreči.

Z izpodbijanim sklepom je tožena stranka za direktorja Javnega podjetja Komunala A imenovala AA ter odločila, da njegova mandatna doba traja 4 leta, da poslovodno funkcijo prične opravljati 16. 10. 2000 ter da se z izbranim kandidatom sklene pogodba o zaposlitvi. V razlogih izpodbijanega sklepa navaja, da je v skladu s svojo pristojnostjo tako po Odloku o organiziranju javnega podjetja Komunala A (Odlok) kot po Zakonu o gospodarskih javnih službah (ZGJS) po izvedenem javnem razpisu izmed devetih prijavljenih kandidatov izbrala in za direktorja imenovala AA, pri čemer je pri izbiri posebej upoštevala dotedanje delovne izkušnje prijavljenih kandidatov.

Tožniki v tožbi navajajo, da je po ZGJS v pristojnosti ustanovitelja javnega podjetja, da imenuje direktorja podjetja. Odlok kot ustanovitelja javnega podjetja Komunala določa Skupščino občine A. Po veljavni zakonodaji po njihovem mnenju direktorja Javnega podjetja Komunala A imenuje in razrešuje v imenu ustanovitelja Občine A njen občinski svet, ki je po Zakonu o lokalni samoupravi (ZLS) najvišji organ odločanja v vseh zadevah v okviru pravic in dolžnosti občine, medtem ko po tem zakonu župan občino le predstavlja in zastopa. Glede na navedeno menijo, da je izpodbijani sklep, ker ga je izdal župan kot nepristojni organ, nezakonit ter sodišču predlagajo, naj ga odpravi ter odloči, da je župan dolžan vso razpisno dokumentacijo izročiti občinskemu svetu, ki bo kot pristojni organ odločil o imenovanju direktorja javnega podjetja.

Tožena stranka v odgovoru na tožbo vztraja, da je po določbah Odloka ter statuta Javnega podjetja Komunala A ona pristojna za odločanje o imenovanju direktorja javnega podjetja. Navaja, da po mnenju Službe za lokalno samoupravo ustanovitelj javnega podjetja sam določa, kdo izvršuje ustanoviteljske pravice, in na podlagi spremenjenih določb Odloka, po katerih ustanovitelja javnega podjetja v njegovih interesih zastopa župan, je tako imenovanje direktorja javnega podjetja v pristojnosti župana.

Državno pravobranilstvo Republike Slovenije kot zastopnik javnega interesa ni prijavilo udeležbe v tem postopku.

Tožbo je sodišče moralo zavreči iz naslednjih razlogov:

Po 1. odstavku 4. člena Zakona o upravnem sporu (Uradni list RS, št. 50/97 in 70/00, ZUS) je upravni spor dopusten, če tožnik uveljavlja, da je zaradi izpodbijanega akta prizadet v svojih pravicah ali pravnih koristih. Tožniki, ki so, kot izhaja iz tožbe, člani občinskega sveta Občine A, v tožbi zatrjujejo, da izpodbijani akt posega v njihovo pristojnost, ker je tako po Odloku kot po ZGJS občinski svet pristojen za imenovanje direktorja Komunale in ne župan. Iz 19. člena Statuta Občine Trebnje (Uradni list RS, št. 50/95 in 80/98), ki v skladu z 29. členom, 12. alinea ZLS (Uradni list RS, št. 72/93 do 70/00) tako pristojnost občinskega sveta lahko določi, izhaja, da je za imenovanje direktorjev javnih služb v Občini Trebnje, tako kot zatrjujejo tudi tožniki, pristojen občinski svet. Vendar pa tožniki kot posamezniki, čeprav člani občinskega sveta, niso pristojni za odločanje o imenovanju direktorja javnega podjetja, pač pa je to občinski svet kot organ občine, in torej prizadetosti v svojih pravicah oziroma pravnih koristih, ki jo zatrjujejo, ne izkazujejo. Zato je moralo sodišče njihovo tožbo, ker izpodbijani akt očitno ne posega v pravice oziroma na zakon oprte koristi tožnikov, na podlagi 4. točke 1. odstavka 34. člena ZUS zavreči.

Pa tudi če bi tožbo zoper izpodbijani akt vložil občinski svet, bi jo sodišče moralo zavreči, kajti občinski svet bi moral, če meni, da je drug organ prevzel njegovo pristojnost, najprej podati pristojnemu organu predlog za odločanje o sporu o pristojnosti v skladu z določbami 26. in 27. člena Zakona o splošnem upravnem postopku (Uradni list RS, št. 80/99 in 70/00) ter bi šele zoper sklep, izdan v sporu o pristojnosti, če se z njim ne bi strinjal, lahko sprožil upravni spor.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.