sodba U 164/2002
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2003-07-03

znižanje davčne osnove za dohodnino - dohodnina

Davčni zavezanci morajo zaradi uveljavljanja zmanjšanja osnove iz tega naslova predložiti dokazilo o plačilu sredstev (lahko tudi kreditno pogodbo) ter obvestilo o stanju na računu vrednostnih papirjev na dan 31. 12. tistega leta, za katero se dohodnina odmerja, ki jim ga je posredovala KDD. Znižanje davčne osnove na podlagi 13. točke 1. odstavka 9.člena ZDoh se uveljavlja v letu, v katerem je zavezanec vplačal sredstva za nakup delnic oziroma vložkov gospodarskih družb, zato nima prav tožnica, ko pravi, da se lahko uveljavlja le tisti znesek, ki je enak odplačanemu kreditu.

Z izpodbijano odločbo je tožena stranka kot neutemeljeno zavrnila pritožbo tožnice zoper odločbo Davčne uprave RS, Davčnega urada A, Izpostave B z dne 11. 10. 2000, s katero je bila tožnici odmerjena dohodnina za leto 1999, vendar ji pri odmeri dohodnine ni bilo upoštevano uveljavljeno zmanjšanje osnove za odmero dohodnine za znesek vplačil v denarju za delnice in za vložke gospodarskih družb v višini 325.512,00 SIT. Tožena stranka se v obrazložitvi izpodbijane odločbe sklicuje na 5. člen Zakona o dohodnini (Uradni list RS, št. 71/93, 7/95 in 44/96, v nadaljevanju ZDoh), po kateri plačuje dohodnino fizična oseba s stalnim prebivališčem v Republiki Sloveniji (rezident), ki ima v posameznem koledarskem letu na njenem območju dohodke iz 2. člena tega zakona. Na podlagi 13. točke 1. odstavka 9. člena ZDoh se osnova za dohodnino zmanjša tudi za znesek vplačil v denarju za delnice in za vložke gospodarskih družb ter za deleže zadrug, vpisanih v sodni register v Republiki Sloveniji. Tožnica je v napovedi za odmero dohodnine za leto 1999 uveljavljala zmanjšanje davčne osnove iz 13. točke 1. odstavka 9. člena ZDoh, ki pa ji ni bilo priznano. Tožnica je s pogodbo o dolgoročnem bančnem kreditu z dne 29. 1. 1996 pridobila kredit za notranji odkup podjetja, ki ga je zavarovala pri zavarovalnici AAA dne 29. 1. 1996 tako, da je zastavila terjatve iz delnic, ki jih je izdalo podjetje BBB p.o. A. Tožnici osnove za dohodnino za leto 1999 ni mogoče zmanjšati za sredstva, ki jih je porabila za nakup delnic pred letom 1999, ker se zmanjšanje osnove za odmero dohodnine prizna samo za sredstva, ki jih je davčni zavezanec za posamezne namene porabil v letu, za katerega se dohodnina odmerja. Zmanjšanje osnove za dohodnino po 13. točki 1.odstavka 9. člena ZDoh se lahko uveljavlja v letu, v katerem je oseba delnice oziroma vložek gospodarske družbe kupila, tako da sočasno napovedi za odmero dohodnine predloži tudi vrednostne papirje oziroma obvestilo Klirinško depotne družbe o stanju na računu vrednostnih papirjev na dan 31. 12. tistega leta, za katerega se dohodnina odmerja ter dokazilo o plačilu sredstev, kar je lahko tudi kreditna pogodba.

Tožeča stranka vlaga tožbo v upravnem sporu, ker meni, da je izpodbijana odločba nepravilna. Ne strinja se z razlago tožene stranke, da osnove za dohodnine leta 1999 ni mogoče zmanjšati za sredstva, ki jih je tožnica porabila za nakup delnic pred tem letom. Tožeča stranka je namreč s pogodbo o dolgoročnem bančnem kreditu z dne 29. 1. 1996 pridobila kredit za notranji odkup podjetja BBB d.d. A. Že v napovedi za odmero dohodnine za leto 1996 je prijavila olajšavo le v višini v letu 1996 odplačanega posojila skladno z obvestilom banke CCC d.d. Tako je ravnala v skladu s stališčem tožene stranke, da se zmanjšanje osnove za odmero dohodnine prizna samo za sredstva, ki jih je davčni zavezanec za posamezne namene porabil v letu, za katerega se dohodnina odmerja. Enako je tožeča stranka storila tudi pri sporni napovedi za odmero dohodnine za leto 1999, saj je s strani banke CCC d.d. A prejela obvestilo, da je v letu 1999 za posojilo odplačala skupno 325.512,00 SIT in da odplačevanje posojila za nakup delnic lahko uveljavlja pri napovedi za odmero dohodnine. Kolikor je banka zavedla tožečo stranko s svojimi obvestili, tožeča stranka ne more nositi škodljivih posledic. Sklepno sodišču predlaga, da po opravljeni glavni obravnavi tožbi ugodi in izpodbijano odločbo odpravi ter zadevo vrne toženi stranki v ponovni postopek in da toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

Tožena stranka v odgovoru na tožbo vztraja pri razlogih iz izpodbijane odločbe in sodišču predlaga, da tožbo kot neutemeljeno zavrne.

Državno pravobranilstvo Republike Slovenije kot zastopnik javnega interesa udeležbe v tem postopku ni prijavilo.

V obravnavanem primeru je sporno, ali je bilo tožnici utemeljeno zavrnjeno uveljavljanje zmanjšanje davčne osnove za dohodnino po 13. točki 1.odstavka 9. člena ZDoh. Iz upravnih spisov izhaja, da je tožnica v napovedi za odmero dohodnine za leto 1999 uveljavljala zmanjšanje osnove za sredstva, ki jih je namenila za odkup delnic, to je notranji odkup. Iz podatkov v upravnih spisih je razvidno, da je bila tožnica pred izdajo prvostopne odločbe pozvana, da predloži potrdilo o nakupu in lastništvu vrednostnih papirjev in potrdilo o nakupu oziroma plačilu le teh. Navedenemu pozivu se ni odzvala oziroma je po prejemu prvostopne odločbe vložila pritožbo, kateri je priložila potrdilo banke CCC d.d. brez datuma, iz katerega je razvidno, da je v letu 1999 za posojilo št. 521/75 odplačala skupaj 325.512,00 SIT, kar lahko uveljavlja pri napovedi za odmero dohodnine. Po 13. točki 1. odstavka 9. člena ZDoh se osnova za dohodnino zmanjša za znesek vplačil v denarju za delnice in za vložke gospodarskih družb ter za deleže zadrug, vpisanih v sodni register v Republiki Sloveniji. Davčni zavezanci morajo zaradi uveljavljanja zmanjšanja osnove iz tega naslova predložiti dokazilo o plačilu sredstev (lahko tudi kreditno pogodbo) ter obvestilo o stanju na računu vrednostnih papirjev na dan 31. 12. tistega leta, za katero se dohodnina odmerja, ki jim ga je posredovala KDD. V postopku je bilo nesporno ugotovljeno, da je tožnica v letu 1996 pri CCC d.d. v A vzela kredit za odkup delnic notranjega odkupa. Tudi po presoji sodišča lahko davčni zavezanec uveljavlja znižanje davčne osnove le za tista sredstva, ki jih je nabavil v letu, za katerega se dohodnina odmerja in ne za prejšnja leta. Znižanje davčne osnove na podlagi 13.točke 1.odstavka 9.člena ZDoh se uveljavlja v letu, v katerem je zavezanec vplačal sredstva za nakup delnic oziroma vložkov gospodarskih družb, zato nima prav tožnica, ko pravi, da se lahko uveljavlja le tisti znesek, ki je enak odplačanemu kreditu. Ne glede na to, da je banka v obvestilu, ki ga je poslala tožnici, navedla, da lahko znesek kredita, ki ga je tožnica odplačala v letu 1999 uveljavlja kot olajšavo za odmero dohodnine iz tega leta, tožnica za leto 1999 te olajšave ne more uveljavljati. Tožnica je bila pravilno s strani davčnega organa pozvana, da mora zaradi uveljavljanja znižanja davčne osnove predložiti potrdilo o nakupu in lastništvu vrednostnih papirjev in potrdilo o nakupu oziroma o plačilu le teh. Bančno potrdilo o višini odplačanega kredita za leto 1999 ni podlaga za znižanje davčne osnove, saj je iz kreditne pogodbe razvidno, da je tožnica najela kredit za notranji odkup podjetja že v letu 1996.

Glede na navedeno je odločitev tožene stranke pravilna in na zakonu utemeljena, zato je sodišče tožbo na podlagi 1. odstavka 59. člena Zakona o upravnem sporu (Uradni list RS, št. 50/97 in 70/00, v nadaljevanju ZUS) kot neutemeljeno zavrnilo.

Sodišče je odločalo na nejavni seji, ker tožeča stranka dejanskih ugotovitev ne prereka, temveč v okviru tožbenih ugovorov prereka zgolj pravno presojo v postopku ugotovljenih dejstev.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.