UPRS sodba U 1041/2002
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2003-11-21

GOSPODARSKE JAVNE SLUŽBE - UPRAVNI POSTOPEK

upravni spor - razrešitev direktorja javnega podjetja - zadržanje akta občinskega sveta

Sklep o razveljaviti sklepa o imenovanju direktorja javnega podjetja ima učinke sklepa o razrešitvi direktorja javnega podjetja, kar pomeni, da je ob uporabi določil 27. člena Zakona o gospodarskih javnih službah po svoji vsebini upravni akt. Glede na 4. člen ZUP bi se ob njegovi izdaji morala uporabiti pravila upravnega postopka.

Tožbi se ugodi. Sklep Občinskega sveta Občine A o razveljavitvi sklepa o imenovanju direktorja javnega podjetja Komunala B, sprejet na 25. redni seji dne 16.1.2002, se odpravi.

Tožena stranka je na 25. redni seji dne 16.1.2002 sprejela sklep, s katerim je razveljavila sklep tožeče stranke o imenovanju direktorja javnega podjetja Komunala B, št. … z dne 9.10.2000. Pisni odpravek sklepa je posredovala tožeči stranki dne 18.1.2002. Tožeča stranka je zadržala izvajanje odločitve in predlagala toženi stranki, da o tem ponovno odloči na prvi naslednji seji. Tožena stranka je o spornem sklepu ponovno odločala na 26. redni seji dne 15.5.2002 in ga potrdila.

Zoper tako odločitev je tožeča stranka v skladu z določili 6. odstavka 33. člena Zakona o lokalni samoupravi (Ur. list, št. 72/93 do 108/03, v nadaljevanju: ZLS) vložila tožbo v upravnem sporu. V njej navaja, da je tožena stranka pri sprejemu izpodbijanega sklepa posegla v pristojnost sodišča, in sodišču predlaga, da izpodbijani sklep odpravi.

Tožena stranka je sodišču predložila upravne spise, ne da bi pri tem odgovorila na tožbo.

AA je kot stranka z interesom podal odgovor na tožbo. V njem navaja, da je Upravno sodišče s sodbo št. U 1633/2000-15 z dne 18.10.2001 odločilo, da se sklep župana Občine C, št. … z dne 9.10.2000 odpravi in zadeva pošlje v odločitev Občinskemu svetu Občine A kot stvarno pristojnemu organu. Sodba je postala pravnomočna 20.6.2002 in s tem je bil sklep tožeče stranke odpravljen, tako da se šteje, da direktor javnega podjetja Komunala B od 16.10.2000 dalje sploh ni bil imenovan. Tožena stranka je na 6. izredni seji dne 8.2.2002 v skladu s svojo pristojnostjo zakonito imenovala AA za v.d. direktorja javnega podjetja. Da pa je to lahko storila, je morala poprej razrešiti nezakonito imenovanega direktorja in to tako, da je kot najvišji organ odločanja o vseh zadevah v okviru občine razveljavila nezakoniti sklep župana št. … z dne 9.10.2000 o imenovanju direktorja javnega podjetja Komunala B. Le tako je tožena stranka kot pristojni organ ustanovitelja navedenega podjetja uveljavila svojo zakonito pravico-imenovanje direktorja javnega podjetja. Nadalje še navaja, da občinski svet, v primeru če župan podpiše nezakoniti sklep, le-tega lahko razveljavi in odloči drugače, saj je župan del občinskega sveta. V konkretnem primeru bi v nasprotnem primeru bile onemogočene neodtujljive pravice tožene stranke, da kot organ lastnika in ustanovitelja javnega podjetja Komunala B, odloča o tem, kdo vodi podjetje.

Zastopnik javnega interesa svoje udeležbe v postopku ni prijavil.

Tožba je utemeljena, vendar iz drugih razlogov, kot jih uveljavlja tožeča stranka.

Kot je razvidno iz upravnih spisov, je tožena stranka na svoji seji dne 16.1.2002 sprejela sklep, s katerim je razveljavila sklep župana št. … z dne 9.10.2000 (sklep o imenovanju direktorja JP Komunala B) in s tem dejansko razrešila dotedanjega direktorja BB. Navedeni sklep je bil potrjen na naslednji redni seji dne 15.5.2002 in nato izdan v obliki, kot je razvidna iz priloge A5. V konkretnem primeru ima izpodbijani sklep pravne učinke sklepa o razrešitvi direktorja javnega podjetja, kar pomeni, da je ob uporabi določil 27. člena Zakona o gospodarskih javnih službah (Ur. list RS, št. 30/98, v nadaljevanju: ZGJS) po svoji vsebini upravni akt. Glede na 4. člen Zakona o splošnem upravnem postopku (Ur. list RS, št. 80/99 in 70/2000, v nadaljevanju: ZUP) bi se tako pri njegovi izdaji morala uporabiti pravila upravnega postopka. Iz pisnega odpravka izpodbijanega sklepa (priloga A5) pa izhaja, da tožena stranka teh pravil ni upoštevala. Ob smiselni uporabi določil 210. člena ZUP bi namreč le-ta moral vsebovati naslednje sestavine: uvod, izrek, obrazložitev, pouk o pravnem sredstvu, podpis uradne osebe in pečat organa. Izpodbijani akt vsebuje le uvod, v katerem je navedeno zgolj to, da ga je sprejela tožena stranka na 25. redni seji dne 16.1.2002, in izrek, nima pa ostalih predvidenih sestavin in tudi ne obrazložitve. Ravno slednja pa je bistvenega pomena za sodno presojo izpodbijanega akta. Ker gre v konkretnem primeru za nepopoln akt, ki ga ni mogoče preizkusiti, ga je sodišče na podlagi določb 3. tč. 1. odstavka 60. člena Zakona o upravnem sporu (Ur. list. RS, št. 50/97 do 70/00) odpravilo, saj pri njegovi izdaji niso bila dovolj upoštevana pravila upravnega postopka.

Med postopkom v tem upravnem sporu pa je bil s sodbo tukajšnjega sodišča, št. U 1633/2000-15 z dne 18.10.2000, sklep župana Občine C, št. … z dne 9.10.2000, tudi že odpravljen, citirana sodba pa je dne 20.6.2002 postala pravnomočna. Tožena stranka tako v ponovnem postopku v konkretni zadevi ne more več odločati, saj je bilo imenovanje direktorja javnega podjetja, na katero se nanaša sklep, izpodbijan v tem upravnem sporu, že pravnomočno odpravljeno. Sodišče zato zadeve ne glede na določbo 2. odstavka 60. člena ZUS ni vrnilo v ponovni postopek toženi stranki, temveč je odločilo tako, kot je razvidno iz izreka te sodbe.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.