sodba U 240/2003
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2004-11-03

Na podlagi 1. odstavka 37. člena Zakona o gospodarskih javnih službah (Uradni list RS, št. 32/93 in nadaljnji, v nadaljevanju: ZGJS) o izbiri koncesionarja odloči koncendent z upravno odločbo. Tožena stranka je sicer zavrnila pritožbo tožnika z odločbo z dne 7. 10. 2002, javni razpis pa je bil razveljavljen z odločbo z dne 8. 10. 2002. Tožena stranka pa nato ni postopala po 273. členu ali po 274. do 277. členu ZUP. Sklenila je le dogovor o razdrtju koncesijske pogodbe z Dimnikarstvom AAA, s.p., vendar izpodbijane odločbe ni odpravila. Ker je bil s sklepom Državne revizijske komisije z dne 8. 10. 2002 razveljavljen javni razpis, je odpadla pravna podlaga za odločitev organa prve stopnje in posledično tožene stranke in zato je sodišče tožbi ugodilo in odpravilo izpodbijano odločbo tožene stranke z dne 7. 10. 2002.

Tožbi se ugodi in se odločba Občine A, župan, št. 37100-3/2002-52 z dne 7. 10. 2002 odpravi in zadeva vrne toženi stranki v ponoven postopek.

Tožena stranka je z izpodbijano odločbo zavrnila pritožbo tožnika in potrdila odločbo organa prve stopnje, s katero je organ prve stopnje dodelil koncesijo za izvajanje gospodarske javne službe »dimnikarstvo« v Občini Trzin Dimnikarstvu AAA, s.p. V svoji obrazložitvi tožena stranka navaja, da je prejela zahtevek tožnika za revizijo, vendar je bil način vročitve tega zahtevka napačen. Tožena stranka navaja, da ni ugotovila nepravilnosti v postopku na prvi stopnji, zato je tožnikova pritožba neutemeljena.

Tožnik v tožbi navaja, da je tožena stranka razpisala javni razpis za podelitev koncesije za opravljanje gospodarske javne službe »dimnikarstvo«. Tožnik je vložil revizijo zoper razpisno dokumentacijo in zoper ravnanje koncendenta pred odpiranjem javnih naročil in tožena stranka je kljub temu začela postopek z odpiranjem ponudb in istega dne tudi izdala upravno odločbo o izboru koncendenta. Državna revizijska komisija je z odločbo z dne 8. 10. 2002 razveljavila javni razpis za podelitev koncesije za opravljanje gospodarske javne službe »dimnikarstvo«, ki je bil objavljen v Uradnem listu RS, št. 59/02 z dne 5. 7. 2002. Tožnik navaja, da je tako odločba o oddaji koncesije ob istočasni razveljavitvi javnega razpisa brez pravne in dejanske podlage, s tem pa je analogna uporaba 5. odstavka 209. člena Zakona o splošnem upravnem postopku (Uradni list RS, št. 80/99, 70/00 in 52/02, v nadaljevanju: ZUP). Navaja, da je odločba o koncesiji zato nezakonita, ker je bil prvi del postopka nezakonit, zato predlaga, da se odločba tožene stranke odpravi.

Tožena stranka v odgovoru na tožbo navaja, da je bil razpis za oddajo koncesije razveljavljen, kar pomeni, da ga bo morala tožena stranka v prihodnosti ponoviti, tožnik pa bo lahko v upravnem postopku oziroma sporu uveljavil le napake oziroma pomanjkljivosti pri formalnem izdajanju upravne odločbe, na pa po vsebini. Morebitni uspeh v upravnem sporu tožniku ne bo prinesel izbire za opravljanje javne službe. Tožena stranka navaja, da bo potrebno ponoviti razpis za oddajo koncesije, na tem bo tožnik ponovno kandidiral z drugimi podatki. Naknadno pa je tožena stranka še navedla, da je z izbranim ponudnikom še istega dne 8. 10. 2002 sklenila koncesijsko pogodbo, ki pa jo je po prejemu odločbe Državne revizijske komisije razdrla dne 10. 10. 2002. Pogodbeno razmerje na podlagi te pogodbe se še ni začelo odvijati in tožnik v tem času še vedno neovirano opravlja svojo dejavnost. Tožena stranka je mnenja, da je zaradi razveljavitve postopka za podelitev koncesije postala neveljavna tudi izpodbijana upravna odločba in je iz tega razloga z izbranim koncesionarjem sklenila tudi dogovor o razdrtju koncesijske pogodbe. Tožena stranka predlaga, da sodišče zato tožbo zavrže.

Državni pravobranilec je kot zastopnik javnega interesa prijavil udeležbo v tem upravnem sporu.

V tem upravnem sporu je sodišče že odločilo s sklepom opr. št. U 1961/2002 z dne 2. 12. 2002, s katerim je pod točko 1 zavrglo tožbo, pod točko 2 zavrglo predlog za izdajo začasne odredbe in pod točko 3 zavrnilo zahtevek za povrnitev stroškov postopka tožene stranke. S sklepom Vrhovnega sodišča RS opr. št. I Up 122/2003 z dne 5. 2. 2003 je bil izrek pod točko 1 sklepa z dne 2. 12. 2002 razveljavljen in zadeva vrnjena temu sodišču. V svoji obrazložitvi je to sodišče navedlo, da med strankama ni spora o tem, da je bil javni razpis razveljavljen, vendar pa sama razveljavitev razpisa nima neposrednega učinka na veljavnost odločbe tožene stranke, ki je postala dokončna v upravnem postopku. Ta sporna odločba pa ni bila odpravljena oziroma razveljavljena, zato tožniku ni mogoče oporekati, da ima pravni interes. Dokler je ta odločba tožene stranke v veljavi, pa je tožnik prizadet v svojih pravicah oziroma pravnih koristih zaradi upravnega akta, ki ga izpodbija v upravnem sporu.

Iz upravnega spisa in navedb v tožbi izhaja, da je tožena stranka objavila javni razpis za podelitev koncesije za opravljanje gospodarske javne službe »dimnikarstvo« v Uradnem listu RS, št. 59/02 z dne 5. 7. 2002. S sklepom Državne revizijske komisije za revizijo postopkov oddaje javnih naročil z dne 8. 10. 2002 pa je bil razveljavljen javni razpis za podelitev te koncesije. Iz upravnega spisa prav tako izhaja, da je tožena stranka izdala odločbo o podelitvi koncesije za izvajanje gospodarske javne službe »dimnikarstvo« Dimnikarstvu AAA, s.p., iz B, nato pa sklenila 8. 10. 2002 z njim tudi koncesijsko pogodbo. Tožena stranka je tudi predložila dogovor o razdrtju te koncesijske pogodbe z dne 10. 10. 2002, vendar na poziv sodišča ni navedla, da bi bila izpodbijana odločba odpravljena in v zvezi s tem tudi ni predložila takšne odločbe.

Tožnik je sodeloval kot ponudnik na javnem razpisu, ki je bil s sklepom Državne revizijske komisije za revizijo postopkov oddaje javnih naročil razveljavljen. Na podlagi 1. odstavka 37. člena Zakona o gospodarskih javnih službah (Uradni list RS, št. 32/93 in nadaljnji, v nadaljevanju: ZGJS) o izbiri koncesionarja odloči koncendent z upravno odločbo. Tožena stranka je sicer zavrnila pritožbo tožnika z odločbo z dne 7. 10. 2002, javni razpis pa je bil razveljavljen z odločbo z dne 8. 10. 2002. Tožena stranka pa nato ni postopala po 273. členu ali po 274. do 277. členu ZUP. Sklenila je le dogovor o razdrtju koncesijske pogodbe z Dimnikarstvom AAA, s.p., vendar izpodbijane odločbe ni odpravila. Ker je bil s sklepom Državne revizijske komisije z dne 8. 10. 2002 razveljavljen javni razpis, je odpadla pravna podlaga za odločitev organa prve stopnje in posledično tožene stranke in zato je sodišče tožbi ugodilo in odpravilo izpodbijano odločbo tožene stranke z dne 7. 10. 2002. Na podlagi 1. odstavka 36. člena ZGJS koncendent pridobiva koncesionarje na podlagi javnega razpisa, ker je bil ta javni razpis razveljavljen, je tako odpadla pravna podlaga, na katero se je oprl tako organ prve stopnje kot tudi tožena stranka.

Sodišče je tožbi ugodilo na podlagi 3. točke 1. odstavka 60. člena Zakona o upravnem sporu (Uradni list RS, št. 50/97, 65/97 in 70/00), ker je ugotovilo, da v postopku za izdajo upravnega akta niso bila upoštevana pravila postopka. O zahtevi tožene stranke po povrnitvi stroškov postopka pa je sodišče že odločilo s sklepom z dne 2. 12. 2002, ki je ostal nespremenjen na podlagi sklepa Vrhovnega sodišča RS opr. št. I Up 122/2003.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.