sodba U 1594/2004
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2005-12-06

Tožnik ima sicer prav, ko navaja, da v 13. točki 1. odstavka 9. člena ZDoh ni posebej določeno, da bi moral zavezanec za dosego davčne olajšave delnice kupiti na primarnem trgu vrednostnih papirjev, vendar je po presoji sodišča treba to določbo razlagati po namenu ter v povezavi s 1. in 11. točko 1. odstavka ter 2. odstavkom 9. člena ZDoh. Sodišče se strinja z obrazložitvijo tožene stranke, da je namen davčne olajšave iz 13. točke 1. odstavka 9. člena ZDoh v vzpodbujanju ustanavljanja delniških in drugih gospodarskih družb ter zadrug, ne pa v vzpodbujanju nadaljnjega prenosa vrednostnih papirjev oziroma deležev gospodarskih družb in zadrug. Takšen zakonodajalčev namen izhaja tudi iz določil 1. in 11. točke 1. odstavka 9. člena ZDoh, po katerih se osnova za dohodnino zmanjša za sredstva, vložena v vrednostne papirje, katerih izdajatelj je Republika Slovenija in katerih vračilni rok je daljši od 12 mesecev, ter za sredstva, vložena v deleže in delnice pravnih oseb, ki so namenjene izključno razvoju znanosti in tehnologije, pri čemer se, po izrecni zakonski določbi, zmanjšanje osnove za vsak vrednostni papir prizna samo enkrat (2. odstavek 9. člena ZDoh). ZDoh torej celo v primerih, ko gre za nakup dolgoročnih vrednostnih papirjev Republike Slovenije in za sredstva (pri čemer ne zahteva vplačila v denarju), vložena v delnice pravnih oseb, katerih dejavnost je namenjena izključno razvoju znanosti in tehnologije, davčnim zavezancem ne omogoča uveljavljanja olajšave pri vsakokratnem prenosu vrednostnega papirja, temveč za vsak vrednostni papir le enkrat. Navedeno vsebino spornega določila potrjuje tudi gramatikalna razlaga 13. točke, saj zakon govori le o "znesku vplačil v denarju za delnice in za vložke gospodarskih družb", ne pa tudi o deležih gospodarskih družb (primerjati z določilom 11. točke 9. člena ZDoh). Zakon o gospodarskih družbah (Uradni list RS, št. 29/94, 82/94, 20/98, 84/98, 6/99, 54/99 in 45/01, v nadaljevanju: ZGD), ki je veljal v času upravnega odločanja, tako pri simultani ustanovitvi delniške družbe (191. člen) kot tudi pri sukcesivni ustanovitvi delniške družbe (206. člen) izrecno govori o vplačilu delnic. Pri družbi z omejeno odgovornostjo pa je razlika med osnovnimi vložki in poslovnimi deleži natančno določena. Na podlagi osnovnega vložka in sorazmerno z njegovo vrednostjo v osnovnem kapitalu pridobi družbenik svoj poslovni delež (2. odstavek 406. člena ZGD), ki ga lahko prenaša pod določenimi pogoji (416. člen ZGD). Ker torej obravnavano določilo ZDoh ne govori o prenosu delnic in deležev, temveč o vplačilih v denarju za delnice in za vložke gospodarskih družb, tudi po presoji sodišča ni mogoče priznati uveljavljane davčne olajšave za delnice, ki jih je tožnik kupil v letu 2002.

Z izpodbijano odločbo je tožena stranka zavrnila pritožbo tožnika zoper odločbo Davčne uprave Republike Slovenije, Davčnega urada A, Izpostave B, št. ... z dne 26. 8. 2003, s katero je bila tožniku za leto 2002 odmerjena dohodnina, pri tem pa mu niso bile priznane vse uveljavljane olajšave. Tožena stranka se v obrazložitvi izpodbijane odločbe uvodoma sklicuje na določbo 5. člena Zakona o dohodnini (Uradni list RS, št. 71/93, 2/94, 7/95, 44/96, 1/99 in 36/99, v nadaljevanju: ZDoh), po kateri dohodnino plačuje fizična oseba s stalnim bivališčem v Republiki Sloveniji, ki ima v posameznem koledarskem letu na njenem območju dohodke, ki jih zakon šteje med vire dohodnine. Ugotavlja, da je tožnik v napovedi za odmero dohodnine, poleg olajšav po točkah 2, 3, 4, 6 in 7 iz 9. člena ZDoh, uveljavljal tudi olajšavo po točki 13 istega člena ZDoh, in sicer znesek vplačil v denarju za delnice in za vložke gospodarskih družb ter za deleže zadrug, vpisanih v sodni register v RS v višini ... SIT. Pred izdajo prvostopne odločbe je davčni organ tožnika pozval, da za navedbe v napovedi predloži dokazila in mu ob tem pojasnil, da se mu zmanjšanje osnove za dohodnino prizna lahko le v skupni višini ... SIT na podlagi določb iz točk 2, 3, 4, 6, in 7 ZDoh, ne pa tudi v višini ... SIT iz 13. točke 9. člena ZDoh. V tem primeru je zato sporno le nepriznanje zmanjšanja davčne osnove iz naslova vplačil v denarju za delnice in vložke gospodarskih družb. Tožnik dejstvu, da je šlo za nadaljnjo prodajo vrednostnih papirjev (delnic ...), ne nasprotuje. Skladno z določbo 9. člena ZDoh se za vplačilo za delnice in za vložke v gospodarske družbe šteje le nakup na primarnem trgu vrednostnih papirjev, ki obsega prvo prodajo vrednostnega papirja (prve ali nadaljnjih izdaj) na podlagi izdajateljeve ponudbe ob izdaji. Za prvo prodajo vrednostnega papirja se po 4. členu Zakona o vrednostnih papirjih (Uradni list RS, št. 56/99, 3l/00 in 52/02) šteje prodaja vrednostnih papirjev na podlagi izdajateljeve ponudbe ob izdaji vrednostnih papirjev, vse ostale prodaje vrednostnih papirjev pa so nadaljnje prodaje.

ZVP člen 4,  4.  ZGD člen 406/2,  416,  191,  206,  406,  406/2,  416,  191,  206,  406.  ZDoh člen 9/1-12,  9/1-13,  9/2,  5,  9,  9/1-11,  9/1-12,  9/1-13,  9/2,  5,  9,  9/1-11.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.