sodba U 116/2004
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2004-04-28

Organ za brezplačno pravno pomoč, ki ga je prosilec izbral glede na svoje stalno prebivališče in ki je tudi izvajal ugotovitveni postopek, ostane krajevno pristojen za odločanje tudi v primeru nastanka okoliščin, ki spreminjajo krajevno pristojnost.

Tožbi se ugodi. Sklep Okrožnega sodišča na A, Organa za brezplačno pravno pomoč št. ... z dne 1. 3. 2004 se odpravi in zadeva vrne toženi stranki v ponoven postopek.

Z izpodbijano odločbo (sklepom) je tožena stranka odločila, da ni krajevno pristojna za odločanje o prošnji tožnika za dodelitev brezplačne pravne pomoči (prvi odstavek izreka) in zadevo odstopila stvarno in krajevno pristojnemu Okrožnemu sodišču v B (drugi odstavek izreka). V obrazložitvi svojo odločitev utemeljuje z določbo 31. člena Zakona o brezplačni pravni pomoči (ZBPP, Uradni list RS, št. 48/2001), ki v prvem odstavku citiranega člena med drugim tudi določa, da o prošnji za dodelitev brezplačne pravne pomoči odloča pristojni organ za BPP tistega sodišča, na območju katerega ima prosilec stalno ali začasno prebivališče oziroma sedež. Glede na dejstvo, da je prosilčevo začasno prebivališče C, tožena stranka ni krajevno pristojna za odločanje o njegovi prošnji za dodelitev brezplačne pravne pomoči in jo je v skladu z četrtim odstavkom 65. člena Zakona o splošnem upravnem postopku (ZUP, Uradni list RS, št. 80/99 in 70/00) v zvezi z drugim odstavkom 34. člena ZBPP odstopilo v odločanje stvarno in krajevno pristojnemu Okrožnemu sodišču v B.

Tožnik s tožbo izpodbija odločitev tožene stranke in navaja, da je vlogo vložil v času, ko je bil še v D v preiskovalnem zaporu in ko je imel glede na prebivališče pristojnost vložiti zahtevo pri Okrožnem sodišču na A. Zahtevo za brezplačno pravno pomoč je vložil v zvezi s kršitvami v kazenski zadevi, ki se vodo pod št. .... Navaja, da je Okrožno sodišče v A naklepno zavlačevalo z reševanjem njegovih vlog za BPP. Ker meni, da je v času vložitve vloge za brezplačno pravno pomoč bival na območju Okrožnega sodišča na A, bi jo moralo tudi to v razumnem roku obravnavati. Smiselno predlaga odpravo izpodbijanega sklepa in prosi, da se ga oprosti plačila sodnih taks.

Tožena stranka v odgovoru na tožbo navaja, da že ob vložitvi zahteve za brezplačno pravno pomoč ni bila pristojna za odločanje o tožnikovi prošnji glede na to, da je tožnik pod rubriko začasno prebivališče navedel naslov ..., D. Tudi ne držijo tožnikove navedbe o tem, da je bila ob vložitvi prošnje pristojna za odločanje o njegovi prošnji tožena stranka. Poudarja tudi, da je v ugotovitvenem postopku opravila številne uradne poizvedbe v skladu z 20. členom ZBPP o resničnosti tožnikovih navedb v zvezi z njegovimi premoženjskimi razmerami. Prav tako pa je glede na to, da je bila tožnikova prošnja za dodelitev brezplačne pravne pomoči nepopolna, opravila tudi uradne poizvedbe o višini tožnikove pokojnine in ustno obravnavo na kateri je bil tožnik zaslišan, ter si pribavila od kazenskega oddelka obvestilo o nastopu kazni zapora oziroma uradne poizvedbe ali se je kazenski postopek zoper tožnika, ki se je vodil pri Okrožnem sodišču na A pravnomočno končal. Tako seveda nikakor ne držijo tožnikove navedbe o zavlačevanju zadeve. V izogib ponavljanju pa se glede vsega ostalega sklicuje na obrazložitev izpodbijanega sklepa. Predlaga, da sodišče tožbo kot neutemeljeno zavrne.

Državno pravobranilstvo kot zastopnik javnega interesa ni prijavilo udeležbe v tem sporu.

ZBPP v 31. členu v prvem odstavku med drugim določa, da o prošnji za dodelitev brezplačne pravne pomoči odloča pristojni organ za brezplačno pravno pomoč (v nadaljevanju: organ za BPP) tistega sodišča, na območju katerega ima prosilec stalno ali začasno prebivališče. Kot izhaja iz podatkov predloženega upravnega spisa je stalno prebivališče tožnika ... 102, E, kar pomeni, da je glede na vsebino tožnikove zahteve za dodelitev brezplačne pravne pomoč, v obravnavanem primeru glede na stalno prebivališče tožnika za odločanje pristojen organ za BPP Okrožnega sodišča na A. Pri navedenem organu je tožnik dne 22. 7. 2003 tudi vložil prošnjo za dodelitev brezplačne pravne pomoči (prvi odstavek 34. člena ZBPP). Navedeni organ je v skladu z določbami ZUP in ZBPP opravil tudi ugotovitveni postopek v zvezi z premoženjskimi razmerami tožnika oziroma celo ustno obravnavo, na kateri je bil tožnik zaslišan. Zato okoliščina, da je v času izdaje izpodbijanega sklepa tožnik pričel s prestajanjem zaporne kazni v C, na odločitev o krajevni pristojnosti organa za brezplačno pravno pomoč po presoji sodišča ne more imeti vpliva. Kot izhaja iz citirane določbe prvega odstavka 31. člena ZBPP je v primeru, ko gre za odločanje o prošnji za dodelitev brezplačne pravne pomoči v zadevah, za katera so pristojna sodišča splošne pristojnosti, krajevno pristojen za odločanje organ za BPP tistega sodišča, na območju katerega ima prosilec ali stalno ali začasno prebivališče. V skladu z prvim odstavkom 34. člena ZBPP torej lahko prosilec vloži prošnjo za brezplačno pravno pomoč pri sodišču, ki je krajevno pristojno tako glede na njegovo začasno ali stalno prebivališče. Če je tožnik izbral krajevno pristojno sodišče glede na svoje stalno prebivališče, to v primeru, ko med postopkom nastopijo okoliščine, po katerih bi bil krajevno pristojen kakšen drug organ, pomeni, da upoštevaje določbo 22. člena ZUP, ki se glede na drugi odstavek 34. člena ZBPP uporablja pri postopanju organa za brezplačno pravno pomoč, če ZBPP ne določa drugače, organ, ki je kot krajevno pristojen začel postopek, ostane pristojen tudi po nastanku okoliščin, ki bi spremenile krajevno pristojnost organa. Organ, ki je začel postopek, bi utemeljeno lahko odstopil zadevo organu, ki je postal krajevno pristojen po novih okoliščinah le, če bi se s tem znatno olajšal postopek, zlasti za stranko oziroma tožnika. Za tak primer pa glede na ugotovitev, da je tožena stranka izvedla že ves ugotovitveni postopek, v obravnavani zadevi po presoji sodišča ne gre. Zato tožena stranka samo zaradi dejstva, da je bil tožnik poslan na prestajanje zaporne kazni v C, ob upoštevanju vseh ostalih okoliščin primera, ni imela razloga za to, da sprejme izpodbijani sklep. Glede na navedeno je zato sodišče tožbi ugodilo in na podlagi 4. točke prvega odstavka 60. člena Zakona o upravnem sporu (ZUS, Uradni list RS, št. 50/97 in 70/00) izpodbijani sklep odpravilo ter zadevo vrnilo toženi stranki, da v ponovljenem postopku odloči o prošnji tožnika za dodelitev brezplačne pravne pomoči kot krajevno pristojen organ.

Ker je sodišče v tem upravnem sporu tožbi tožnika ugodilo, se sodne takse za tožbo krijejo iz sredstev potrebnih za izvajanje ZBPP, ki se pri Vrhovnem sodišču RS zagotavljajo iz proračuna Republike Slovenije (5. odstavek 34. člena ZBPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.