sodba U 1008/2003
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2005-10-18

Ker v ZDoh pomen izraza "osebno motorno vozilo" ni določen, tožena stranka določbo 48. člena ZDoh v tem delu utemeljeno razlaga z opredelitvijo osebnega vozila, kot izhaja iz drugih davčnih predpisov, ki so namenu zakonodajalca, da davčno olajšavo omeji, najbližji. Dejstvo, da je bil pojem osebni avtomobil pred uveljavitvijo ZDDV v Tarifi Zakona o prometnem davku določen drugače, na odločitev ne more vplivati. Sicer pa po presoji sodišča razlaga tožeče stranke tudi ne nasprotuje jezikovni razlagi določbe 48. člena ZDoh. Po Slovarju slovenskega knjižnega jezika beseda "kombiniran" pomeni "narejen tako, da se lahko uporablja za različne namene". Kombinirano vozilo je po navedenem tisto, ki je narejeno tako, da se lahko uporablja za prevoz oseb in blaga. Ker osebnega prevoza ne izključuje, v besedilu 48. člena ZDoh tudi ni podlage za to, da se kombinirano vozilo, ki je namenjeno (tudi) prevozu oseb, ne bi uvrščalo med osebna motorna vozila. Ker gre za določbo ZDoh, s katero se uvaja davčna olajšava, po presoji sodišča tudi ni ovire za njeno restriktivno razlago.

Z izpodbijano odločbo je tožena stranka zavrnila pritožbo tožeče stranke zoper odločbo Davčne uprave Republike Slovenije, Davčnega urada A, št. .. z dne 13. 6. 2001, o odmeri davka od dohodkov iz dejavnosti za leto 2000. Odločitev prvostopnega organa, da se tožniku znižanje davčne osnove po 48. členu Zakona o dohodnini (Uradni list RS, št. 71/93, 2/94, 7/95, 44/96 - v nadaljevanju ZDoh) v višini 40% investiranega zneska v kombinirano vozilo Renault Kangoo, ne prizna, potrjuje kot pravilno in skladno z zakonom. Po tej določbi lahko zavezanec uveljavlja znižanje davčne osnove v višini 40% investiranega zneska v opredmetena osnovna sredstva, razen v osebna motorna vozila. Olajšava je na enak način urejena tudi v 39. členu Zakona o davku od dobička pravnih oseb (Uradni list RS, št. 72/93 do 1/00). Osebna motorna vozila v teh členih niso opredeljena, opredeljujejo pa jih drugi davčni oziroma carinski predpisi. Po Uredbi o kombinirani nomenklaturi carinske tarife s carinsko tarifo (Uradni list RS, št. 97/99), ki je veljala od 1.1. do 21. 12. 2000, se v tarifno oznako 87.03 uvrščajo avtomobili in druga motorna vozila, konstruirana predvsem za prevoz ljudi, vključno z motornimi vozili za kombiniran prevoz ljudi in blaga (tipa "karavan", "kombi" itd.). Zakon o davku na dodano vrednost (Uradni list RS, št. 89/98, v nadaljevanju ZDDV) v 1. točki 5. odstavka 40. člena določa, da davčni zavezanci od osebnih avtomobilov ne smejo odbiti vstopnega DDV, Pravilnik o izvajanju zakona o davku na dodano vrednost (Uradni list RS, št. 4/99 do 27/00) pa v 79.a členu osebne avtomobile iz navedene določbe zakona opredeljuje kot motorna vozila, konstruirana predvsem za prevoz ljudi, vključno z motornimi vozili za kombiniran prevoz ljudi in blaga (npr. tip karavan, kombi itd.) iz tarifne oznake 87.03. Kombinirano vozilo Renault Kangoo, za katerega je tožnik uveljavljal znižanje davčne osnove, glede na navedeno spada med osebna motorna vozila, za nakup katerih pa davčne olajšave ni mogoče priznati.

Tožnik s tožbo, vloženo zaradi molka tožene stranke, po odločitvi tožene stranke pa s pripravljalno vlogo razširjeno na izpodbijano odločbo, uveljavlja vse tožbene razloge iz 1. odstavka 25. člena Zakona o upravnem sporu (Uradni list RS, št. 50/97, 70/00, v nadaljevanju: ZUS), predvsem pa nepravilno uporabo ZDoh in bistvene kršitve določb postopka. Ponovno poudarja, da je investicijsko olajšavo uveljavljal za nakup kombiniranega vozila znamke Renault Kangoo v višini 1.128.585,00 SIT, ker je le-to namenjeno prevozu oseb in blaga ter je tako v celoti namenjeno za opravljanje dejavnosti. Vztraja pri ugovoru napačne uporabe materialnega zakona, saj se določba 48. člena ZDoh, ki obravnava uveljavljanje olajšave, ni spreminjala in zato ni dvoma, da se olajšava za nakup kombiniranega vozila priznava enako, kot se je priznavala v preteklih letih. Dejstvo, da ZDDV kombinirana vozila uvršča med osebna vozila, ni v nikakršni zvezi s priznavanjem olajšav. Omenjeni zakon izrecno napotuje, da se pri razvrščanju vozil (tovorna ali osebna vozila) kombinirana vozila uvršča med osebna, razen v primeru, če so le-ta izključno namenjena za prevoz blaga. Nasprotno pa takšnega napotila ZDoh ne vsebuje, zaradi česar se kombinirana nomenklatura uporablja izključno za namene DDV-ja. Olajšava za nakup kombiniranega vozila se mora zato priznati enako kot v preteklih letih (pred letom 2000). V postopku pred izdajo odločbe prve stopnje je prišlo do bistvenih kršitev pravil postopka, zaradi katerih je odločba nezakonita oziroma celo nična. Tožeči stranki ni bila dana možnost, da se izjavi o dejstvih in okoliščinah, ki so pomembne za odločbo. Davčni organ je davčno olajšavo, ki jo je v napovedi uveljavljala tožeča stranka, izločil, kar, brez sodelovanja zavezanca, sestave zapisnika, obravnave, pripomb in izdaje dopolnilnega zapisnika, ni dopustno. Predlaga, da sodišče tožbi ugodi, izpodbijano odločbo odpravi in samo odloči o stvari, toženi stranki pa naloži, da tožeči stranki povrne vse stroške tega postopka z zakonitimi zamudnimi obrestmi.

Tožena stranka je sodišču poslala upravne spise z obvestilom o pozneje izdanem upravnem aktu.

Zastopnik javnega interesa udeležbe v postopku ni prijavil.

Po presoji sodišča je izpodbijana odločba pravilna in skladna z zakonom. Sodišče se strinja z razlogi, s katerimi odločitev prvostopnega organa potrjuje tožena stranka in z razlogi, s katerimi zavrača pritožbene ugovore, ki jih zato ponovno ne navaja.

Med strankama je nesporno, da je tožnik uveljavljal znižanje davčne osnove za nakup kombiniranega vozila. Sporno je stališče prvostopnega organa in tožene stranke, da tovrstno vozilo sodi med osebna motorna vozila, za katera po določbi 48. člena ZDoh davčne olajšave ni mogoče priznati. Ker v ZDoh pomen izraza "osebno motorno vozilo" ni določen, tožena stranka določbo 48. člena ZDoh v tem delu utemeljeno razlaga z opredelitvijo osebnega vozila, kot izhaja iz drugih davčnih predpisov, ki so namenu zakonodajalca, da davčno olajšavo omeji, najbližji. Dejstvo, da je bil pojem osebni avtomobil pred uveljavitvijo ZDDV v Tarifi Zakona o prometnem davku določen drugače, na odločitev ne more vplivati. Sicer pa po presoji sodišča razlaga tožeče stranke tudi ne nasprotuje jezikovni razlagi določbe 48. člena ZDoh. Po Slovarju slovenskega knjižnega jezika beseda "kombiniran" pomeni "narejen tako, da se lahko uporablja za različne namene". Kombinirano vozilo je po navedenem tisto, ki je narejeno tako, da se lahko uporablja za prevoz oseb in blaga. Ker osebnega prevoza ne izključuje, v besedilu 48. člena ZDoh tudi ni podlage za to, da se kombinirano vozilo, ki je namenjeno (tudi) prevozu oseb, ne bi uvrščalo med osebna motorna vozila. Ker gre za določbo ZDoh, s katero se uvaja davčna olajšava, po presoji sodišča tudi ni ovire za njeno restriktivno razlago.

Kršitve procesnega zakona, na katere opozarja tožeča stranka, pa po presoji sodišča tudi niso take, ki so ali bi lahko vplivale na zakonitost izpodbijane odločbe. Tožeča stranka je bila namreč v obrazložitvi prvostopne odločbe seznanjena z razlogi, zaradi katerih ji prvostopni organ (ob nesporno ugotovljenem dejanskem stanju) davčne olajšave ni priznal. Drugačno pravno naziranje je tožeča stranka tako v celoti predstavila in obrazložila v pritožbenem postopku.

Sodišče je svojo odločitev oprlo na 1. odstavek 59. člena ZUS.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.