sodba in sklep U 385/2002
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2003-09-24

Prizadeta stranka ima tako na podlagi materialnega predpisa (6. odstavek 4. člena ZDru) pravico udeleževati se postopka, ker ima izkazan pravni interes zaradi svojih pravnih koristi, ki jih zatrjuje s tem, ko navaja, da prihaja do zamenjave v pravnem prometu, ker prizadeta stranka trdi, da se ime tožnika, kot kasneje registriranega društva, ne razlikuje od njenega.

2. Zahteva za povrnitev stroškov postopka prizadete stranke se zavrne.

Tožena stranka je z izpodbijano odločbo odpravila sklep Upravne enote A. z dne 11. 10. 2001, hkrati pa odločila, da se dovoli obnova postopka za vpis Kulturno umetniškega društva A.A. s sedežem v B., ki ga zastopa predsednica B.B., ki je bil končan z odločbo Upravne enote A. z dne 18. 12. 2001 tako, da organ prve stopnje ugotovi ali se ime novo registriranega Kulturno umetniškega društva A.A. razlikuje od imena prej registriranega Kulturno umetniškega društva C.C., da to ne povzroča ali bi utegnilo povzročiti nejasnosti v pravnem prometu. V svoji obrazložitvi se je tožena stranka oprla na določilo 6. odstavka 4. člena Zakona o društvu. Pri tem tožena stranka navaja, da Kulturno umetniško društvo C.C. ni imelo položaja stranke oziroma stranskega udeleženca v postopku, kar pa ne pomeni, da ni upravičeno predlagati izrednega pravnega sredstva obnove postopka. Dejstvo, da Kulturno umetniško društvo C.C. ni sodelovalo v postopku na prvi stopnji, ne more biti razlog, da ne bi moglo predlagati izrednega pravnega sredstva obnove postopka. Tožena stranka navaja, da je potrebno pojem stranke tolmačiti širše, saj je stranka v upravnem postopku lahko tako aktivna stranka ali pasivna stranka kot tudi stranski udeleženec.

Kulturno umetniško društvo C.C. je vložilo predlog za obnovo postopka dne 28. 8. 2001, kar je v roku iz 5. točke 1. odstavka 260. člena Zakona o splošnem upravnem postopku. V predlogu za obnovo postopka je Kulturno umetniško društvo C.C. postavilo trditev, da se ime kasneje registriranega društva ne razlikuje od njegovega prej registriranega imena in prilaga dokazilo, da to že povzroča nejasnosti v pravnem prometu. Prilaga listine, to je odločbe Ministrstva za zdravje, Zdravstvenega inšpektorata RS, Območna enota C. in tudi sklep Upravne enote A., s katerim je ta zavrgla predlog Kulturno umetniškega društva A.A. za obnovo postopka, ki ga je pošta namesto Kulturno umetniškemu društvu C.C., na katerega je bil sklep naslovljen, vročila tožeči stranki. Pri tem tožena stranka navaja, da je mogoče zaključiti, da so okoliščine na katere opira Kulturno umetniško društvo C.C. svoj predlog verjetno izkazane in so tudi take, da bi lahko pripeljala do drugačne odločitve v upravni zadevi, če bi mu bila dana možnost udeležbe v postopku. Tožena stranka nadalje navaja, da so izpolnjeni pogoji iz 1. odstavka 267. člena Zakona o splošnem upravnem postopku in je podan tudi razlog za obnovo postopka iz 9. točke 260. člena Zakona o splošnem upravnem postopku.

Tožnik v tožbi navaja, da je bil tožnik vpisan v register društev z odločbo z dne 18. 12. 2000. Kulturno umetniško društvo A.A., ni bilo vpisano v veljavnem Registru društev dne 22. 11. 2000, ko je tožnik vložil zahtevo za registracijo. Tega dne tako ni obstajal noben razlog na osnovi katerega bi morala tožena stranka Kulturno umetniškemu društvo C.C., dati možnost udeležbe v postopku kot stranskemu udeležencu. Upravna enota A. je 22. 8. 2001 izdala potrdilo, da to društvo ni vpisano v register društev. Hkrati pa tožnik opozarja tudi na 33. člen Zakona o društvih in predlaga, da se tožbi ugodi.

Tožena stranka v odgovoru na tožbo navaja, da je Kulturno umetniško društvo C.C., vpisano v register društev 5. 5. 1954 v skladu z določbami takrat veljavnega Zakona o društvih, zborovanjih in drugih javnih shodih. Društvo je v letu 1976 uskladilo svoje delovanje z Zakonom o društvih. Po Zakonu o društvih (Uradni list RS, št. 60/95, v nadaljevanju: ZDru) pa je Kulturno umetniško društvo C.C. vložilo zahtevo za vpis spremembe in uskladitve temeljnega akta ter zastopnika društva v register društev, vendar ta upravni postopek še ni končan. Dejstvo, da društvo še ni vpisano v novi register društev, ne vpliva na njegov pravni status. Pri tem tožena stranka opozarja, da bi društvo lahko izgubilo svojo pravno osebnost le na podlagi pravnomočne odločbe o izbrisu iz registra društev zaradi prostovoljnega razida, če bi dejansko prenehalo delovati ali če bi delovalo v nasprotju s pravnim redom RS, vendar takšna odločba ni bila izdana. Tožena stranka opozarja tudi na besedilo 4. člena ZDru in navaja, da zakon daje drugemu društvu zaradi varstva njegova imena izrecno pravico in položaj stranskega udeleženca. Čeprav Kulturno umetniško društvo C.C. v postopku registracije tožnika ni imelo položaja stranke oziroma stranskega udeleženca, pa to ne pomeni, da ni upravičen predlagati izrednega pravnega sredstva. Dejstvo, da Kulturno umetniško društvo C.C. ni sodelovalo v postopku na prvi stopnji, ne more biti razlog, da ne bi moglo predlagati izrednega pravnega sredstva obnove postopka, če je izvedelo za izdano odločbo o vpisu kasneje registriranega društva v register po preteku roka šestih mesecev od vpisa društva v register društev. Ker ima Kulturno umetniško društvo C.C. nesporno pravni interes, da bi se udeleževal upravnega postopka in mu ta možnost ni bila dana, je podan razlog za obnovo postopka iz 9. točke 260. člena Zakona o splošnem upravnem postopku. Tožena stranka predlaga, da se tožba kot neutemeljena zavrne.

Prizadeta stranka Kulturno umetniško društvo C.C., v odgovoru na tožbo navaja, da se tožnik v tožbi sklicuje na potrdilo z dne 22. 8. 2001, vendar je vsebina tega potrdila nepravilna in o tem je bil tožnik obveščen z dopisom organa, ki je potrdilo izdal. Tožnik se tako ne more sklicevati na to potrdilo, kakšnih drugih razlogov, ki bi nakazovali nezakonitost izpodbijane odločbe, pa ne navaja. Nadalje predlaga, da se tožba kot neutemeljena zavrne in naloži tožniku, da ji povrne stroške postopka.

Državni pravobranilec je kot zastopnik javnega interesa prijavil udeležbo v tem upravnem sporu.

Iz upravnega spisa in navedb v tožbi izhaja, da je bilo Kulturno umetniško društvo C.C. vpisano v register 5. 5. 1954 po takrat veljavnem zakonu, sedaj pa pri toženi stranki teče postopek za vpis sprememb in uskladitve temeljnega akta ter zastopnika društva v register društev. Iz izpisa pa izhaja, da je bilo vpisano v register društev tudi Kulturno umetniško društvo A.A., ki ga zastopa B.B. Tožnik v tožbi ne izpodbija teh ugotovitev.

Po presoji sodišča je pravilno stališče tožene stranke, da ima prizadeta stranka položaj stranskega udeleženca v upravnem postopku za vpis Kulturno umetniškega društva A.A., ki ga zastopa B.B. Po presoji sodišča je pravilno stališče tožene stranke, da je prizadeta stranka lahko stranski udeleženec v upravnem postopku na podlagi 1. odstavka 43. člena Zakona o splošnem upravnem postopku (Uradni list RS, št. 80/99, 70/00 in 52/02, v nadaljevanju: ZUP). Prizadeta stranka je na podlagi citiranega določila namreč oseba, ki izkazuje pravni interes, ker zatrjuje varstvo svojih pravnih koristi in te temeljijo na določbi 6. odstavka 4. člena Zakona o društvih (Uradni list RS, št. 60/95 in 89/99, v nadaljevanju: ZDru). Na podlagi citiranega določila ZDru ima prizadeta stranka pravico do pritožbe in z njo izpodbijati odločbo o vpisu kasneje registriranega društva v register društev, če meni, da se ime drugega društva ne razlikuje od njenega že registriranega imena, kar povzroča ali bi utegnilo povzročiti nejasnosti v pravnem prometu. Prizadeta stranka ima tako na podlagi materialnega predpisa (6. odstavek 4. člena ZDru) pravico udeleževati se postopka, ker ima izkazan pravni interes zaradi svojih pravnih koristi, ki jih zatrjuje s tem, ko navaja, da prihaja do zamenjave v pravnem prometu, ker prizadeta stranka trdi, da se ime tožnika, kot kasneje registriranega društva, ne razlikuje od njenega.

Tožena stranka je tudi pravilno ocenila, da je prizadeta stranka pravočasno vložila predlog za obnovo postopka na podlagi 5. točke 1. odstavka 263. člena ZUP, ker je ocenila, da je predlog za obnovo postopka vložen pravočasno kljub temu, da v spisu ni podatka, kdaj je bila prizadeti stranki vročena odločba. Po presoji sodišča je tožena stranka pri tem pravilno uporabila določilo 263. člena ZUP.

Tožnik v tožbi trdi, da prizadeta stranka ni vpisana v register društev, vendar je že tožena stranka pojasnila od kdaj je prizadeta stranka vpisana v register društev in tudi pojasnila postopek v zvezi z vpisom sprememb in uskladitve temeljnega akta in zastopnika društev v register društev. Tožnik ne trdi nasprotnega k tej navedbi tožene stranke v odgovoru na tožbo. Potrdilo, ki ga prilaga tožnik k tožbi Upravne enote A. z dne 22. 8. 2001, pa ne more ovreči izjave tožene stranke o vpisu prizadete stranke v register društev. Po presoji sodišča se je tožena stranka tako pravilno oprla na razlog po 9. točki 260. člena ZUP in upoštevaje 1. odstavek 267. člena ZUP dovolila obnovo na podlagi 268. člena ZUP.

Sodišče je zato tožbo kot neutemeljeno zavrnilo na podlagi 1. odstavka 59. člena Zakona o upravnem sporu (Uradni list RS, št. 50/97, 65/97 in 70/00, v nadaljevanju: ZUS), ker je ugotovilo, da je bil postopek pred izdajo izpodbijanega upravnega akta tožene stranke pravilen in da je njena odločitev pravilna in na zakonu utemeljena.

Sodišče je zavrnilo predlog prizadete stranke za povrnitev stroškov postopka. Sodišče je v tem upravnem sporu odločalo le o zakonitosti izpodbijanega upravnega akta tožene stranke in zato na podlagi 3. odstavka 23. člena ZUS trpi vsaka stranka svoje stroške postopka.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.