UPRS sodba U 1929/2001
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2003-04-17

dejavnost davčnega zavezanca - vstopni DDV

Ker iz ugotovljenega dejanskega stanja tudi po presoji sodišča ne izhaja povezava med nabavo spornega stroja in tožnikovim poslovanjem oziroma njegovo poslovno dejavnostjo, ni izpolnjen pogoj iz 1. odstavka 40. člena ZDDV za odbitek vstopnega davka.

Z izpodbijano odločbo je tožena stranka kot neutemeljeno zavrnila pritožbo tožnika zoper odločbo Davčne uprave RS, Davčnega urada A z dne 17. 4. 2001, s katero je davčni organ ugotovil vrednost pod zaporedno št. 51 - obveznost DDV obrazca DDV-O za obdobje april do junij 2000 v višini 930.637,00 SIT (točka I/1. izreka prvostopne odločbe) in za obdobje julij do september 2000 v višini 929.370,00 SIT (točka I/2. izreka prvostopne odločbe) ter tožniku naložil plačilo razlike obveznosti DDV za obdobje april do junij 2000 v višini 930.637,00 SIT ter pripadajoče zamudne obresti od prvega dne zamude 1. 8. 2000 do dneva dejanskega plačila obveznosti, ki do dneva izdaje odločbe znašajo 167.390,00 SIT (točka II/1. izreka prvostopne odločbe) in plačilo razlike obveznosti DDV za obdobje julij do september 2000 v višini 360.668,00 SIT ter pripadajoče zamudne obresti od prvega dne zamude 3. 11. 2000 do dneva dejanskega plačila obveznosti, ki do dneva izdaje odločbe znašajo 41.267,00 SIT (točka II/2. izreka prvostopne odločbe). Tožena stranka svojo odločitev temelji na določbi 1. odstavka 40. člena Zakona o davku na dodano vrednost (Uradni list RS, št. 89/98 do 30/01, v nadaljevanju ZDDV), po kateri sme davčni zavezanec pri izračunu svoje davčne obveznosti odbiti DDV, ki ga je dolžan ali ga je plačal pri nabavah blaga oziroma storitev od drugega davčnega zavezanca, če je blago ali storitev porabil oziroma jih bo porabil za namene opravljanja dejavnosti, za katero se plačuje DDV. Po mnenju tožene stranke v obravnavanem primeru tožnik ni upravičen do uveljavljanja odbitka vstopnega davka za nabavljeni brizgalni stroj Battenfeld. V inšpekcijskem postopku je bilo ugotovljeno, da tožnik ni registriran za opravljanje dejavnosti proizvodnje in ne opravlja takšne dejavnosti, stroja ne uporablja in ne izkazuje prihodkov in stroškov iz tega naslova, proizvodnjo pa opravlja povezana oseba AAA d.o.o.. Davčni zavezanec sme od svoje davčne obveznosti odbiti vstopni davek le, če je blago ali storitev uporabil za namene opravljanja dejavnosti oziroma ga bo uporabil za opravljanje dejavnosti v prihodnosti. Tožnik v davčnem obdobju, v katerem je bil upravičen odbiti vstopni davek namena opravljanja dejavnosti ne izkazuje, pa tudi v tem postopku ga ne izkazuje. Zato ni upravičen do uveljavljanja odbitka vstopnega davka.

Tožeča stranka vlaga tožbo v upravnem sporu. Navaja, da je aprila 2000 kupila stroj, ki je bil potreben še dodatnih popravil. Zaradi tega je bilo potrebno vložiti mnogo denarnih sredstev, da je le-ta lahko deloval. Tožeča stranka je nameravala začeti s proizvodnjo kasneje, ko bi bili podani pogoji za to, do takrat pa je nameravala omenjeni stroj dati v najem družbi AAA d.o.o., stroške, ki jih je za vzdrževanje tega stroja plačala ta družba, pa kasneje poračunati. Stroške najemnine bi tožeča stranka evidentirala v svojih evidencah in seveda od teh stroškov odvajala ustrezne prispevke. Ne gre torej za nabavo nepotrebnega osnovnega sredstva. Tožeča stranka je pripravila vse potrebne dokumente za registracijo dejavnosti proizvodnje in bi po popolnem zagonu kupljenega stroja lahko to dejavnost tudi sama opravljala. Kot je že navedla, je tožeča stranka z nakupom stroja opravljala dejavnost raziskovanja in eksperimentalnega razvoja na področju tehnologije, zaradi tega ocenjuje, da ni razlogov, da bi si vstopnega DDV za kupljeni stroj ne poračunala. Sodišču predlaga, da izpodbijano odločbo odpravi ter zadevo vrne toženi stranki v ponovno odločanje.

Tožena stranka v odgovoru na tožbo vztraja pri razlogih iz izpodbijane odločbe in sodišču predlaga, da tožbo kot neutemeljeno zavrne.

Državno pravobranilstvo RS kot zastopnik javnega interesa udeležbe v tem postopku ni prijavilo.

Sodišče se strinja z razlogi iz izpodbijane odločbe in se v izogib ponavljanju nanje sklicuje (2. odstavek 67. člena Zakona o upravnem sporu - Uradni list RS, št. 50/97 in 70/00, v nadaljevanju ZUS). 1. odstavek 40. člena ZDDV predpisuje, da sme davčni zavezanec pri izračunu svoje davčne obveznosti odbiti vstopni DDV, ki ga je plačal pri nabavah blaga ali storitev od drugega davčnega zavezanca, če je to blago oziroma storitve uporabil oziroma jih bo uporabil za opravljanje dejavnosti, od katere se plačuje DDV. Tudi v 78. členu Pravilnika o izvajanju Zakona o davku na dodano vrednost (Uradni list RS, št. 4/99 in 45/99, v nadaljevanju Pravilnik) je v 4. točki 1. odstavka predpisan pogoj, da je prejeto blago oziroma storitev namenjena opravljanju dejavnosti davčnega zavezanca. Iz podatkov v upravnih spisih tudi po presoji sodišča izhaja, da ob uveljavljanju odbitka vstopnega DDV, kot tudi v času inšpekcijskega pregleda tožnik ni izkazoval okoliščin, ki bi nedvomno izkazovale povezavo med tožnikovo dejavnostjo in nabavo spornega brizgalnega stroja. Tožnik je namreč registriran za posredništvo pri prodaji raznovrstnih proizvodov, druga trgovina na debelo, cestni in tovorni promet, raziskovanje eksperimentalni razvoj na področju tehnologije, podjetniško in poslovno svetovanje, oglaševanje, prirejanje razstav, sejmov in kongresom ter druge poslovne dejavnosti. Tožnikovo zatrjevanje v tožbi, da pripravlja razširitev svoje dejavnosti, kot tudi, da je bil stroj nabavljen za opravljanje dejavnosti raziskovanja in eksperimentalnega razvoja na področju tehnologije, sodišče zavrača kot neutemeljeno in v celoti neizkazano. Sodišče ugotavlja, da je bilo v postopku nesporno ugotovljeno, da zavezanec ni registriran za opravljanje dejavnosti proizvodnje in tudi ne opravlja takšne dejavnosti, da nabavljenega brizgalnega stroja ne uporablja zavezanec, saj ne izkazuje niti prihodkov niti stroškov, da se s strojem sicer vrši proizvodnja, vendar ne pri zavezancu, ampak pri pravni osebi AAA d.o.o. Iz tako ugotovljenega dejanskega stanja pa tudi po presoji sodišča ne izhaja povezava med nabavo spornega stroja in tožnikovim poslovanjem oziroma njegovo poslovno dejavnostjo ter tako ni izpolnjen pogoj iz 1. odstavka 40.člena ZDDV za odbitek vstopnega davka.

Ker je torej odločitev tožene stranke pravilna in zakonita, tožbene navedbe pa neutemeljene, je sodišče tožbo na podlagi 1. odstavka 59. člena ZUS kot neutemeljeno zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.