Sodba  U 2405/2002
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2004-06-15

Zakon o zadrugah ne zahteva, da bi bilo premoženje nekdanjih zadrug podržavljeno na podlagi akta ali ukrepa državnega organa (kot Zakon o denacionalizaciji), temveč z namenom, da se zadrugam vrne nekdanje zadružno premoženje, omogoča vrnitev, če je bilo premoženje po 9. 5. 1945 na kakršenkoli način brez nadomestila podržavljeno ali preneseno na druge uporabnike.

Tožena stranka je z izpodbijano odločbo zavrnila pritožbo tožeče stranke zoper delno odločbo Upravne enote A., št. D ... (povezava D ...) z dne 27. 2. 2002, s katero je prvostopni organ odločil, da je tožeča stranka zavezanka za plačilo odškodnine v obveznicah Slovenske odškodninske družbe upravičenki Kmetijski zadrugi A. (v upravnem sporu stranka z interesom) v višini 542.848,12 DEM kot odškodnino za v 1. točki izreka naštete parcele.

V obrazložitvi svoje odločbe tožena stranka navaja, da je sporna določitev odškodnine za parcele, ki se vračajo po 65. členu Zakona o zadrugah (v nadaljevanju: ZZad). Na podlagi spisne dokumentacije ugotavlja, da je Kmetijska zadruga A., A. vse v pritožbi navedene parcele kupila ali pridobila na podlagi menjalne pogodbe, razen parcel št. 435/1, 435/2, 436/1 in 436/2 k.o. ... ter parcel št. 278/118, 278/119 in 278/110 k.o. ..., ki jih je kupila Kmetijska zadruga B., A. Obe zadrugi sta bili leta 1966 pripojeni Kmetijskemu kombinatu A. Kljub temu, da sta zemljišča na odplačen način pridobili zadrugi, so bile parcele št. 435/1, 436/1, 435/2, 436/2 k.o. .., parcele št. 581, 583, 584 k.o. ..., parcele št. 373, 500/12, 500/14, 519, 658/1, 542/1, 655/5, 500/3, 666, 667, 500/59, 650, 652/1, 652/2 k.o. ... in parcele št. 522, 527 k.o. ... na podlagi kupnih oziroma menjalnih pogodb pripisane k vložkom, pri katerih je bila vknjižena družbena lastnina ali splošno ljudsko premoženje v uporabi Občine A.

Tožena stranka je zavrnila pritožbene ugovore, da zaradi tega ne gre za zadružno lastnino z argumentacijo, da je bila večina pogodb sklenjena zaradi arondacije kmetijskih zemljišč, le-te pa so bile možne samo v korist kmetijske organizacije ali kakšne druge gospodarske organizacije, ki je uporabljala kmetijsko zemljišče v kmetijske namene, ne pa v korist občine. Po tedanjih predpisih, ki so določali vknjižbo družbene lastnine, vpisno načelo za imetnika pravice uporabe oziroma uporabnika družbene lastnine tudi ni veljalo. V času sklenitve pogodb kmetijska zadruga ni mogla pridobivati lastninske pravice na kmetijskih zemljiščih. Tudi vse parcele, ki so bile leta 1966 ali pozneje vpisane v zemljiški knjigi na Kmetijski kombinat A., je kupila ali pridobila z menjalno pogodbo Kmetijska zadruga A. A. oziroma Kmetijska zadruga B. A. v letih 1963 oziroma 1964. Pogodbe so bile v zemljiški knjigi izvedene šele takrat, ko sta se obe zadrugi že pripojili Kmetijskemu kombinatu A., tedaj pa je bilo zadružno premoženje tudi preneseno na podjetje. Zato so po njenem mnenju izpolnjeni pogoji za vračanje zadružnega premoženja po 65. členu ZZad. Parcele št. 435/1, 436, 443, 437/2 in 438/2 k.o. .. je Kmetijska zadruga B. A. kupila od fizične osebe s pogodbo z dne 16. 2. 1963, leta 1965 pa so bile te parcele z odločbo arondacijske komisije prenesene na drugo fizično osebo, torej so bile z odločbo državnega organa prenesene na drugega lastnika in zato obstaja dolžnost vrnitve. To velja tudi za parcelo št. 103 k.o. .., ki jo je s pogodbo z dne 31. 1. 1964 Kmetijska zadruga A. A. kupila od fizične osebe. Pogodba je bila leta 1964 izvedena v zemljiški knjigi in je kot zadružna lastnina prešla med sredstva Kmetijskega kombinata A. in ni postala njegova lastnina šele leta 1976 na podlagi menjalne pogodbe iz tega leta.

Tožeča stranka v tožbi vztraja pri pritožbenih navedbah, da glede v tem postopku obravnavanih parcel niso izpolnjeni pogoji po ZZad, saj prednice Kmetijske zadruge A. nikoli niso bile vpisane v zemljiški knjigi kot lastnice, temveč so bile parcele vpisane na Kmetijski kombinat A. ali na Občino A.

Tožeča stranka oporeka določitvi odškodnine za parcele št. 435/1, 436/1, 435/2, 436/2 k.o. ..., št. 278/111, 278/120, 278/121, 278/118, 278/119, 278/110 k.o. ..., št. 185, 854, 855, 856, 857, 903 k.o. ..., št. 2, 337, 338, 350, 451 k.o. ..., št. 788/1, 787/1, 787/3, 20, 7, 192 k.o. ..., št. 581, 583, 584 k.o. ..., št. 737 k.o. ..., št. 17/1, 17/2, 228/1, 228/2, 230, 231, 232, 229, 218, 217, 242, 20, 260, 261, 266, 264, 271/3, 276, 522, 527 k.o. ..., št. 500/11, 642/3, 500/85, 500/5, 528, 642/1, 500/62, 599/64, 647/1, 647/7, 213, 312, 656, 500/83, 500/69, 523, 373, 500/12, 500/14, 459/2, 443, 444/1, 444/2, 519, 658/1, 339, 542/1, 522/1, 522/2, 655/5, 500/3, 666, 667, 532, 447/1, 447/2, 445, 452/1, 500/59, 650, 652/1, 652/2 k.o. ..., št. 713 k.o. ..., št. 218, 275, 164, 321/1, 321/2, 340/2, 152, 179, 336/2, 336/3, 335/1, 287 k.o. ..., št. 139/1, 139/3, 136/3 k.o. ..., št. 103 k.o. ..., št. 359/1, 359/2, 359/3 k.o. ..., št. 245, 246/1, 246/2 k.o. ..., št. 749 k.o. ..., št. 514 k.o. ....

Glede parcel št. 435/1, 443, 437/ in 438/2 k.o. ... je po mnenju tožeče stranke sporen čas prometa, saj so bile parcele predmet arondacijske odločbe z dne 6. 3. 1965, torej pred združitvijo Kmetijske zadruge B. s Kmetijskim kombinatom A., arondacijska odločba, s katero so bile dane kot nadomestna zemljišča fizičnim osebam, pa ne predstavlja primera niti iz prvega niti iz drugega odstavka 65. člena ZZad. V zvezi s parcelo št. 103 k.o. ... pa tožeča stranka navaja, da je bila v zemljiški knjigi vpisana na občino A, od nje na podlagi menjalne pogodbe na fizično osebo, šele na podlagi menjalne pogodbe z dne 22. 1. 1976 pa je postala last Kmetijskega kombinata A. in potem spet last fizične osebe. Tožeča stranka predlaga odpravo izpodbijane odločbe.

Tožena stranka je v odgovoru na tožbo prerekala tožbene navedbe kot neutemeljene iz razlogov, navedenih v obrazložitvi odločbe in predlagala zavrnitev tožbe. Stranka z interesom v tem postopku Kmetijska zadruga A. je v odgovoru na tožbo prerekala tožbene navedbe. Poudarila je, da so bili zemljiškoknjižni vpisi na Kmetijski kombinat A. in na Občino A. opravljeni pod isto dnevno številko, kot jo nosi kupna pogodba, na kateri je kot kupec navedena ena od nekdanjih zadrug. Zaradi kratkega časovnega obdobja je vpis tedanje zadruge kot zemljiškoknjižnega lastnika izostal. Parcele št. 435/1, 436, 437/2 in 438/2 k.o. ... je kupila Kmetijska zadruga B., na podlagi te pogodbe se je vknjižila družbena lastnina in upravni organ občina A., v C listu pa se je zaznamovala kot koristnik tega zemljišča Kmetijska zadruga B. Tudi parcelo št. 103 k.o. ... je kupila kmetijska zadruga, na podlagi kupne pogodbe pa se je vknjižila družbena lastni v upravi Občine A. Stranka opozarja, da so se na podlagi pogodb, ki so jih leta 1964 in 1965 sklepale njene prednice, izvajale tri vrste vpisov v zemljiški knjigi in sicer v B listu vpis družbene lastnine ter imetnika pravice uporabe Kmetijski kombinat A., ali v B listu družbena lastnina in upravni organ Občina A., v C listu pa vknjižba koristnika zemljišča tj. zadruge, ali v B listu družbena lastnina v upravi Občine A. brez vpisa v C listu. Stranka predlaga, da sodišče tožbo zavrne.

Državni pravobranilec kot zastopnik javnega interesa je prijavil udeležbo v postopku z vlogo št. ... z dne 16. 1. 2003.

Predmet vračanja in upravičence do vrnitve zadružnega premoženja določa ZZad (Uradni list RS, št. 13/92, 7/93, 24/94 in 35/96) v členih 65-68. Po določbi prvega odstavka 65. člena ZZad se premoženje zadružnih organizacij, organizacij kooperantov ali zadružnih zvez, ki je bilo po 9. 5. 1945 brez nadomestila podržavljeno ali preneseno na druge uporabnike, v skladu s tem zakonom vrne zadružnim organizacijam, organizacijam kooperantov oziroma zadružnim zvezam. Ta določba ne velja za premoženje, ki so ga zadružne organizacije, organizacije kooperantov oziroma zadružne zveze pridobile iz premoženja, podržavljenega na kateri od podlag iz 3., 4. in 5. člena zakona o denacionalizaciji. Drugi odstavek istega člena pa določa, da postane premoženje, ki so ga zadružne organizacije, organizacije kooperantov ali zadružne zveze po 9. 5. 1945 na podlagi pogodbe ali samoupravnega sporazuma združile, vložile ali prenesle na podjetje oziroma druge pravne osebe, ni pa bilo vrnjeno, niti ni prenehala pravica do vračila, v skladu s tem zakonom premoženje zadružnih organizacij, organizacij kooperantov oziroma zadružnih zvez. Upravičenci do vračila so po 66. členu ZZad zadružne organizacije oziroma organizacije kooperantov, ki jim je bilo premoženje brez nadomestila odvzeto oziroma so ga vložile, združile oziroma prenesle. V obravnavani zadevi je med strankami sporno, ali so predmet vrnitve po določbi 65. člena ZZad parcele, ki niso bile vpisane na kmetijsko zadrugo - pravno prednico sedanje Kmetijske zadruge A., ki je upravičenka do vrnitve. Tožeča stranka ugotovitvam tožene stranke oziroma pred njo že prvostopnega organa, ki so podprte z listinami v predloženih upravnih spisih, da so zadruge za sporne parcele sklenile kupne oziroma menjalne pogodbe, ne ugovarja. Po njenem mnenju Kmetijska zadruga A. ni upravičenka do vrnitve, ker parcele v zemljiški knjigi niso bile vpisane kot lastnina kmetijskih zadrug, temveč so bile vpisane na Občino A. ali pa na Kmetijski kombinat A., v katerega so bile zadruge pozneje (leta 1966), po sklenitvi pogodb združene. Za takšno stališče pa po presoji sodišča niti v takratnih predpisih, niti v ZZad ni podlage. V letih 1963 in 1964, ko so kmetijske zadruge, pravne prednice sedanje upravičenke do vrnitve sklepale pogodbe, je veljala Uredba o kmetijskih zadrugah (Uradni list FLRJ, št. 18/61), ki je določala, da premoženje kmetijske zadruge sestavljajo sredstva, ki se štejejo po splošnih predpisih za sredstva gospodarskih organizacij (77. člen). Točno torej tožena stranka navaja, da zadruge niso mogle pridobiti lastninske pravice na nepremičninah, glede katerih so sklenile pogodbe, saj so bila ta sredstva družbena lastnina. Za to vrsto lastnine pa vknjižba v zemljiški knjigi ni bila konstitutivna. Tudi če se na podlagi sklenjenih pogodb vpis upravičenja na nepremičninah v družbeni lastnini v korist zadrug ni izvršil, to ne pomeni, da nepremičnine niso bile v sredstvih zadrug, kot to zmotno meni tožeča stranka. Da so bile na podlagi pogodb, ki so jih sklenile zadruge, nekatere nepremičnine vknjižene kot družbena lastnina z imetnikom pravice uporabe Občine A., pa tožeča stranka ne ugovarja, in to tudi izhaja iz zemljiškoknjižnih izpiskov, ki so v predloženih upravnih spisih. Če pa je bila na podlagi pogodb, s katerimi so nepremičnine prešle med sredstva zadrug, vpisana družbena lastnina z drugim imetnikom uporabe (v smislu razpolagalnega upravičenje na družbeni lastnini - vpis v B listu zemljiškoknjižnega vložka), gre tudi po mnenju sodišča za situacijo, ki jo abstraktno določa prvi odstavek 65. člena ZZad. Na ta način so bile nepremičnine, ki so bile sredstva zadrug, brez nadomestila prenesene na drugega uporabnika, kar je po navedeni določbi dejanska podlaga za vrnitev. ZZad namreč ne zahteva, da bi bilo premoženje nekdanjih zadrug podržavljeno na podlagi akta ali ukrepa državnega organa (kot Zakon o denacionalizaciji), temveč z namenom, da se zadrugam vrne nekdanje zadružno premoženje, omogoča vrnitev, če je bilo premoženje po 9. 5. 1945 na kakršenkoli način brez nadomestila podržavljeno ali preneseno na druge uporabnike. Tudi glede premoženja, ki so ga zadruge pridobile s pogodbami, na podlagi katerih pa se je v zemljiški knjigi vpisala družbena lastnina in imetnik pravice uporabe Kmetijski kombinat A., kateremu so se zadruge leta 1966 pripojile, sodišče nima pomislekov glede odločitve tožene stranke, da je Kmetijska zadruga A. upravičenka do vrnitve le-tega. Sredstva zadrug so v teh primerih prešla brez nadomestila med sredstva podjetja zaradi statusnih sprememb. Pravna podlaga za vračilo tako podržavljenega premoženja pa je drugi odstavke 65. člena ZZad. Glede parcel št. 435/1, 436, 443, 437/2 in 438/2 k.o. ..., vračilu katerih tožeča stranka še posebej ugovarja, sodišče na podlagi spisnih podatkov ugotavlja, da je Kmetijska zadruga B. te parcele pridobila s kupno pogodbo, sklenjeno dne 16. 2. 1963 in potrjeno z odločbo OLO A., št. ... z dne 20. 3. 1963, na podlagi te pogodbe pa je bila v zemljiški knjigi dne 6. 12. 1963 vpisana družbena lastnina in kot upravni organ zaznamovana Občina A. (vpis pod zap. št. 1 B lista zk. vl. 1355 k.o. ...). Tedaj so bile torej te nepremičnine prenesene iz sredstev kmetijske zadruge. Zato njihova dodelitev kot nadomestnih zemljišč v arondacijskem postopku leta 1965 fizičnim osebam ne pomeni, da jih je na fizično osebo prenesla zadruga, zaradi česar naj ne bi bilo pogojev za vračilo in je tožbeni ugovor, podan v tej smeri, neutemeljen. Za parcelo št. 103 k.o. H pa sodišče ugotavlja, da jo je Kmetijska zadruga A. kupila s pogodbo z dne 31. 1. 1964, na podlagi katere se je parcela dne 23. 9. 1964 vknjižila kot družbena lastnina v upravi Občine A. (vpis pod zap. št. 5 B lista zk. vl. 175 k.o. ...). Ker je s tem prešla iz sredstev zadruge, za njeno vračilo v smislu ZZad ni pomembno, kdaj in na podlagi katerih pogodb je prešla med sredstva Kmetijskega kombinata A., na čemer temelji svoj ugovor tožeča stranka.

Ker je sodišče glede na navedeno presodilo, da tožba ni utemeljena, saj je ugotovilo, da je bil postopek pred izdajo izpodbijane odločbe pravilen, in da je odločba pravilna in na zakonu utemeljena, je na podlagi prvega odstavka 59. člena Zakona o upravnem sporu (Uradni list RS, št. 50/97 in 70/2000; v nadaljevanju ZUS) tožbo kot neutemeljeno zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.