Sodba U 31/2003
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2005-03-22

V času, ko je bila pritožba vložena, sta bila tožnika še vedno lastnika objekta za katerega je bilo gradbeno dovoljenje izdano nato pa odpravljeno, zato sta bila upravičena vložiti tudi pritožbo. Okoliščino, da sta v obvestilu upravnemu organu o prodaji objekta navedla podatke novih lastnikov, pa bi moral upravni organ razumeti kot spremembo, ki je nastala na strani investitorjev oziroma lastnikov objekta za katerega je bilo izdano gradbeno dovoljenje. Odločitev, da se gradbeno dovoljenje za rekonstrukcijo objekta, ki sta ga investitorja prodala, razveljavi, je za kupca tega objekta, še zlasti, če sta se že v kupoprodajni pogodbi zavezala vstopiti v pravni položaj prodajalcev in prevzeti nase tudi morebitne odškodninske obveznosti, ki bi jih upravičenci uveljavljali do prodajalcev, vsekakor okoliščina, ki bi jo moral upravni organ presoditi in ugotoviti ali sta nova lastnika, zaradi pridobitve lastninske pravice na objektu pridobila možnost nastopati kot stranki v postopku in postopati po določbi drugega odstavka 50. člena ZUP.

Tožbi se ugodi. Odločba Ministrstva za okolje in prostor, Ljubljana, številka … z dne ..., se odpravi in zadeva vrne toženi stranki v ponoven postopek.

Z izpodbijano odločbo je tožena stranka zavrgla pritožbo tožnikov zoper odločbo Upravne enote A., številka ... z dne ..., s katero je navedeni organ odpravil gradbeno dovoljenje, izdano tožnikoma pod št. ... z dne ... in odločil, da se njun zahtevek za izdajo gradbenega dovoljenja za rekonstrukcijo strehe na stanovanjski hiši ter izvedbo stopnic, na zemljišču s parcelno številka 2414/5 v k.o. ..., zavrne. Tožena stranka zavrženje pritožbe utemeljuje s sklicevanjem na ugotovitev, da sta tožnika kot investitorja svojo nepremičnino, hišo in zemljišče na parc.št. 2414/5 k.o. ..., prodala in ker nista več lastnika parcele 2414/5 k.o. ..., tudi nista nosilca pravic, ki izhajajo iz te nepremičnine, zaradi česar tudi ne izpolnjujeta več pogojev, da bi nastopala kot stranki v tem postopku, ker v njem ne varujeta svojih pravic in pravnih koristi.

Tožnika s tako odločitvijo ne soglašata. Zanikata, da v času vložitve pritožbe nista bila lastnika sporne parcele. Pritožbo sta vložila 9.10.2001, pogodbo o prodaji nepremičnine pa sta sklenila 9.11.2001, kar pomeni, da je bila pritožba vložena po upravičeni osebi. Prodajna pogodba je obojestransko izpolnjena dne 6.4.2002, tožnika pa sta upravni organ o tem obvestila dne 12.4.2002 navedla pa sta tudi kdo je novi lastnik nepremičnine. Navajata, da je tožena stranka določilo 49. člena Zakona o splošnem upravnem postopku, ki upravnemu organu nalaga, da ves čas po uradni dolžnosti pazi na to, ali je tisti, ki nastopa kot stranka, lahko stranka v postopku, uporabila nepravilno, ker je zgolj na podlagi dejstva, da sta tožnika nepremičnino prodala, ugotovila, da tožnika nimata več pogojev, da nastopata kot stranki v postopku. Menita, da bi ju morala tožena stranka pozvati k predložitvi prodajne pogodbe, da bi lahko na ta način ugotovila in se z gotovostjo prepričala ali je njena domneva, da sta tožnika izgubila pravni interes biti stranka v upravnem postopku, pravilna, oziroma ali je morda ta pravni interes sedaj pridobil kupec nepremičnine. Zakon o splošnem upravnem postopku namreč v 44. členu nalaga upravnemu organu, da ves čas med postopkom po uradni dolžnosti skrbi za to, da so v postopku udeleženi vsi, na katerih pravice ali pravne koristi bi lahko vplivala odločba, česar pa tožena stranka ni upoštevala. Glede na navedeno predlagata, da sodišče tožbi ugodi in izpodbijano odločbo odpravi.

Tožena stranka v odgovoru na tožbo vztraja pri pravnih in dejanskih razlogih izpodbijane odločbe in predlaga, da sodišče tožbo kot neutemeljeno zavrne.

Zastopnik javnega interesa, ki je bil obveščen o upravnem sporu, svoje udeležbe ni priglasil.

C.C. soglaša s tožbenimi navedbami in predlaga, da sodišče tožbi ugodi. D.D. in E.E. na tožbo nista vložili odgovora. F.F. in G.G. v odgovoru na tožbo navajata, da sta tožnika posegla na njuno lastnino in jima povzročila škodo s tem, da sta odrezala del strehe in lesene konstrukcije, z nadzidavo pa preobtežila skupno temeljno steno, kar je povzročilo razpoke, s prekritvijo strehe pa sta jima onemogočila popravilo ali zamenjavo kritine. Z nadzidavo svojega objekta sta njun, prej prijeten sončni atrij, ki je bil sestavni del bivalne površine hiše, spremenila v senčen betonski jašek, meteorna voda pa atrij tudi poplavlja. S posegi tožnikov je videz njune hiše pokvarjen, vrednost bivalnega objekta in zemljišča pa zmanjšana. Navajata, da nista imeli nobenega vpliva na posege sosedov čeprav so hiše med seboj soodvisne in tudi na izrecno prijavo inšpektor ni ukrepal. V nadaljevanju opisujeta celotni postopek pridobivanja in razveljavitve gradbenega dovoljenja in v tej zvezi navajata, da soglasja za poseg v prostor tožnikoma nista dali.V sosednji hiši res stanuje nova stranka, vendar pa sta jima škodo na objektu povzročila tožnika.

Iz listin upravnega spisa izhaja, da je Upravna enota A. z odločbo, številka ... z dne ..., odpravila gradbeno dovoljenje za rekonstrukcijo strehe in izvedbo stopnic na hiši, last tožnikov.

Zoper navedeno odločbo sta tožnika dne 9.10.2001 vložila pritožbo, ki jo je prvostopni upravni organ, s sklicevanjem na ugotovitev, da je pritožba dovoljena, pravočasna in vložena po upravičenih osebah, dne 16.10.2001 odstopil v reševanje toženi stranki. Dne 12.4.2002 pa je pooblaščenec tožnikov obvestil Upravno enoto A., da sta tožnika nepremičnino, hišo na zemljišču parcelna št. 2414/5 k.o. ..., s kupno pogodbo z dne 9.11.2001, ki je bila obojestransko izpolnjena 6.4.2002, prodala novima lastnikoma C.C. in E.E., ki sta nepremičnino prevzela v last in posest, kar je tožena stranka štela kot podlago za zavrženje pritožbe. Po presoji sodišča pa tožena stranka za tako odločitev ni imela zakonske podlage. V času, ko je bila pritožba vložena, sta bila namreč tožnika še vedno lastnika objekta za katerega je bilo gradbeno dovoljenje izdano nato pa odpravljeno, zato sta bila upravičena vložiti tudi pritožbo. Okoliščino, da sta v obvestilu upravnemu organu o prodaji objekta navedla podatke novih lastnikov, pa bi moral upravni organ razumeti kot spremembo, ki je nastala na strani investitorjev oziroma lastnikov objekta za katerega je bilo izdano gradbeno dovoljenje. 44. člen ZUP določa, da mora organ ves čas med postopkom po uradni dolžnosti skrbeti za to, da so v postopku udeleženi vsi, na katerih pravice ali pravne koristi bi lahko vplivala odločba. Odločitev, da se gradbeno dovoljenje za rekonstrukcijo objekta, ki sta ga investitorja prodala, razveljavi, je za kupca tega objekta, še zlasti, če sta se že v kupoprodajni pogodbi zavezala vstopiti v pravni položaj prodajalcev in prevzeti nase tudi morebitne odškodninske obveznosti, ki bi jih upravičenci uveljavljali do prodajalcev (kar izhaja iz predložene pogodbe), vsekakor okoliščina, ki bi jo moral upravni organ presoditi in ugotoviti ali sta nova lastnika, zaradi pridobitve lastninske pravice na objektu pridobila možnost nastopati kot stranki v postopku in postopati po določbi drugega odstavka 50. člena ZUP, ki določa: če med postopkom, zaradi prenosa lastninske pravice ali drugih podobnih razlogov, oseba pridobi možnost nastopati kot stranka v postopku, jo organ na to opozori in ji omogoči, da prevzame položaj stranke. Glede na navedeno v obravnavanem primeru ni bilo pogojev za zavrženje pritožbe, če ni bilo ugotovljeno, da nova lastnika, glede na okoliščine primera, ne moreta vstopiti v postopek namesto prejšnjih lastnikov objekta za katerega je bilo gradbeno dovoljenje odpravljeno.

Skladno s temi ugotovitvami je sodišče tožbi ugodilo po določbi 3. točke prvega odstavka 60. člena Zakona o upravnem sporu (Uradni list RS, št. 50/97, 65/97 in 70/00), ker je ugotovilo, da tožena stranka ni postopala v skladu s pravili postopka, kar je vplivalo na pravilnost in zakonitost odločitve.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.