sodba in sklep U 1619/2001
Sodna praksa Upravnega sodišča, 2002-11-27

Glede na izrek njene odločbe je tožena stranka odpravila nadomestno prvostopno odločbo in zadevo vrnila prvostopnemu organu v dopolnitev postopka in ponovno odločanje, ter zavrgla pritožbo tožeče stranke zoper prvostopno odločbo z dne 27. 11. 2000. Tak izrek pa ni razumljiv. Če je tožena stranka nadomestno prvostopno odločbo odpravila, in pritožbo sedaj tožeče stranke zoper prvostopno odločbo z dne 27. 11. 2000 zavrgla, je v veljavi prvostopna odločba z dne 27. 11. 2000, in ni jasno, kako naj prvostopni organ dopolni postopek in o čem naj ponovno odloči. Ker mora biti izrek odločbe določen (213. člen ZUP, Uradni list RS, št. 80/99, 70/00 in 52/02), po presoji sodišča pa izrek izpodbijane odločbe ni tak, gre za bistveno kršitev pravil postopka.

Po 229. členu ZUP lahko pritožbo poleg stranke vloži vsaka oseba, če odločba posega v njene pravice ali pravne koristi. Že obstoječe zemljiškoknjižno stanje je zadosten izkaz pravnega interesa tožeče stranke, da vloži pritožbo zoper odločbo o parcelaciji parc. št. 798/10. Ta parcela je po zemljiškoknjižnem stanju med njenimi sredstvi.

1. Tožbi se ugodi, odločba Ministrstva za okolje in prostor z dne 17. 9. 2001, se odpravi in zadeva vrne v ponoven postopek Ministrstvu za okolje, prostor in energijo. 2. Zahtevek za povrnitev stroškov postopka tožeče stranke se zavrne. 3. Zahtevek za povrnitev stroškov postopka stranke z interesom, AAA, d.d., se zavrne.

Območna Geodetska uprava A, Izpostava A je na zahtevo AAA, d.d. z dne 22. 8. 2000 izvedla postopek parcelacije in izdala odločbo z dne 27. 11. 2000, o ugotovitvi in spremembi katastrskih podatkov za (pred spremembo) parc. št. 789/10 vl. št. 2616 k.o. B. Vlagatelj je zahtevo za parcelacijo oprl na odločbo Upravne enote A, Izpostava C z dne 28. 2. 2000, v katero je bila povzeta poravnava med AAA, d.d. in denacionalizacijskimi upravičenci in odločeno, da se po podpisu te poravnave in po pravnomočnosti odločbe na vseh parcelah, ki zajemajo nekdanje parcele št. 805, 806/1 in 806/2, po sedanjem stanju je to večji del parc. št. 798/10 vl. št. 2616 k.o. B, ter deli drugih parcel, vknjiži lastninska pravica na AAA, d.d.. Na pritožbo BBB, d.o.o.-v stečaju je prvostopni organ z odločbo z dne 12. 3. 2001, nadomestil svojo prejšnjo odločbo z dne 27. 11. 2000 in zahtevo AAA, d.d. za parcelacijo zavrnil. Pritožbi AAA, d.d. pa je tožena stranka z izpodbijano odločbo ugodila, odločbo prvostopnega organa z dne 12. 3. 2001, odpravila ter zadevo vrnila v dopolnitev postopka in ponovno odločanje organu prve stopnje (1. točka izreka), ter pritožbo BBB d.o.o.-v stečaju zavrgla (2. točka). Po presoji tožene stranke se je na podlagi navedene odločbe upravne enote spremenila lastninska pravica za parc. št. 798/10 v korist AAA in so bili s tem izpolnjeni pogoji po 2. odstavku 26. člena zakona o zemljiškem katastru (Uradni list SRS, št. 16/74 in 42/86) za ugotavljanje spremembe glede posestne meje parcel in izvedbo ugotovljenih sprememb v zemljiškokatastrskem operatu. Ker je po njeni presoji prvostopni organ napačno uporabil materialni zakon, je odpravila njegovo odločbo. Pritožbo BBB d.o.o.-v stečaju pa je zavrgla, ker je ni vložila upravičena oseba.

Tožeča stranka vlaga tožbo zaradi napačne ugotovitve dejanskega stanja, kršitev pravil postopka in napačne uporabe materialnega prava. V tožbi navaja, da je sklicevanje tožene stranke na odločbo, izdano v denacionalizacijskem postopku, zmotno, saj v tem postopku ni sodelovala, ker zanj ni vedela, in je tudi že predlagala obnovo tega postopka. V zemljiški knjigi je ona vknjižena kot lastnica parcele št. 798/10 k.o. B. Lastninsko pravico je pridobila pred družbo AAA, d.d. Ta družba tudi na podlagi denacionalizacijske odločbe ne bo mogla doseči zemljiškoknjižnega vpisa lastninske pravice na svoje ime, saj odločba ne izpolnjuje pogojev za vpis. Tožena stranka je zato neutemeljeno zavrgla njeno pritožbo, češ, da je ni vložila upravičena oseba, in ji s tem neupravičeno odrekla aktivno legitimacijo v postopku. Predlaga, da sodišče razsodi, da se izpodbijana odločba odpravi in zadeva vrne toženi stranki v ponoven postopek in da ji je tožena stranka dolžna povrniti stroške postopka.

Tožena stranka v odgovoru na tožbo prereka tožbene navedbe iz razlogov, navedenih v obrazložitvi svoje odločbe, in predlaga zavrnitev tožbe.

AAA d.d., ki je v tem upravnem sporu stranka z interesom, v odgovoru na tožbo navaja, da se tožeča stranka neutemeljeno sklicuje na nepravilnosti v denacionalizacijskem postopku, saj se v tem postopku presoja le pravilnost in zakonitost odločbe tožene stranke. Po njenem mnenju se je ta pravilno oprla na pravnomočno odločbo Upravne enote A, s katero je bilo odločeno, da se po njeni pravnomočnosti vknjiži nanjo lastninska pravica. Na podlagi te odločbe mora okrajno sodišče izvesti takšno spremembo zemljiškoknjižnega stanja. Sporno je tudi naziranje, da je tožeča stranka, ki je v zemljiški knjigi vpisana kot imetnik pravice uporabe, tudi lastnik sporne nepremičnine. Po vpisu njene pravice uporabe je prišlo do sprememb, in sicer je sporna nepremičnina kot predmet denacionalizacije prešla v zasebno lastnino denacionalizacijskih upravičenk, ki pa so se poravnale in svojo lastninsko pravico prenesla nanjo. Tako je pridobila lastninsko pravico s pravnomočnostjo odločbe upravne enote. Zato predlaga, da se tožba zavrne in da ji je tožeča stranka dolžna plačati stroške postopka, z zakonitimi zamudnimi obrestmi.

Tožeča stranka v pripravljalni vlogi ponovno navaja, da se je v postopku parcelacije napačno izhajalo iz predpostavke, da je AAA lastnik sporne nepremičnine. Nasprotno izhaja tudi iz vpisa v zemljiški knjigi, v kateri je ona vpisana kot lastnik in ne samo kot imetnik pravice uporabe. Zato bi bilo možno le na njeno zahtevo ali z njenim soglasjem voditi postopek parcelacije. Svoji vlogi je tožeča stranka predložila tudi sklep in odločbo tožene stranke z dne 15. 11. 2001, ki se nanašata na denacionalizacijski postopek.

Zastopnik javnega interesa je prijavil udeležbo v postopku.

Tožena stranka je izpodbijano odločbo izdala po pritožbi AAA, d.d. zoper prvostopno odločbo z dne 12. 3. 2001, s katero je prvostopni organ nadomestil svojo odločbo z dne 27. 11. 2000. Glede na izrek njene odločbe je tožena stranka odpravila nadomestno prvostopno odločbo in zadevo vrnila prvostopnemu organu v dopolnitev postopka in ponovno odločanje, ter zavrgla pritožbo tožeče stranke zoper prvostopno odločbo z dne 27. 11. 2000. Tak izrek pa ni razumljiv. Če je tožena stranka nadomestno prvostopno odločbo odpravila, in pritožbo sedaj tožeče stranke zoper prvostopno odločbo z dne 27. 11. 2000 zavrgla, je v veljavi prvostopna odločba z dne 27. 11. 2000, in ni jasno, kako naj prvostopni organ dopolni postopek in o čem naj ponovno odloči. Ker mora biti izrek odločbe določen (213. člen zakona o splošnem upravnem postopku, ZUP, Uradni list RS, št. 80/99, 70/00 in 52/02, ki bi ga bilo treba v tem primeru uporabiti, ker se je postopek začel po uveljavitvi ZUP), po presoji sodišča pa izrek izpodbijane odločbe ni tak, gre za bistveno kršitev pravil postopka. Že zaradi tega je moralo sodišče izpodbijano odločbo odpraviti in zadevo vrniti toženi stranki v ponoven postopek.

Po presoji sodišča je tožena stranka tudi neutemeljeno zavrgla pritožbo tožnice zoper prvostopno odločbo z dne 27. 11. 2000, z razlogovanjem, da je ni vložila upravičena oseba. Po 229. členu ZUP lahko pritožbo poleg stranke vloži vsaka oseba, če odločba posega v njene pravice ali pravne koristi. Tožeča stranka je svoj pravni interes uveljavljala z zatrjevanjem, da je lastnica parc. št. 789/10. V predloženih upravnih spisih je izpisek iz zemljiškoknjižnega vložka št. 2616 k.o. B, iz katerega je razvidno, da ima tožnica na parc. št. 798/10 pravico uporabe. Vpis lastninske pravice na AAA, d.d. v času odločanja v upravnem postopku v zemljiško knjigo ni bil izvršen, niti ni ta stranka dokazala, da bi do vpisa njene lastninske pravice prišlo v teku upravnega spora. Ne da bi se sodišče opredeljevalo glede odločbe upravne enote, izdane v denacionalizacijskem postopku, je že obstoječe zemljiškoknjižno stanje zadosten izkaz pravnega interesa tožeče stranke, da vloži pritožbo zoper odločbo o parcelaciji parc. št. 798/10. Ta parcela je po zemljiškoknjižnem stanju med njenimi sredstvi. Navedbe tožnice in AAA lahko kažejo na spor o lastništvu parcele, kar pa po mnenju sodišča ne more biti razlog, da se tožnici odreka legitimacija v postopku parcelacije parcele, na kateri ima vknjiženo pravico uporabe. Opiranje tožene stranke zgolj na denacionalizacijsko odločbo, ne upoštevajoč zemljiškoknjižnih podatkov, ki kažejo na drugačno lastniško stanje, pomeni zmotno uporabo materialnega prava Tudi zato je sodišče izpodbijano odločbo moralo opraviti.

Ker je po presoji sodišča tožena stranka pri izdaji odločbe ni upoštevala pravila postopka in je zmotno uporabila materialno pravo, je sodišče na podlagi 3. in 4. točke prvega odstavka 60. člena zakona o upravnem sporu (Uradni list RS, št. 50/97 in 70/00; v nadaljevanju ZUS) tožbi ugodilo in izpodbijano odločbo odpravilo ter zadevo vrnilo toženi stranki v ponoven postopek.

Zahtevek za povračilo stroškov postopka tožeče stranke in stranke z interesom pa je sodišče zavrnilo, ker je v tem upravnem sporu presojalo le zakonitost izpodbijanega akta, v takih primerih pa po tretjem odstavku 23. člena ZUS nosi vsaka stranka svoje stroške.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.