Tatoeba sentences — language code: hbo
וְהַשְּׁבִיעִת תִּשְׁמְטֶנָּה וּנְטַשְׁתָּהּ וְאָכְלוּ אֶבְיֹנֵי עַמֶּךָ וְיִתְרָם תֹּאכַל חַיַּת הַשָּׂדֶה כֵּן־תַּעֲשֶׂה לְכַרְמְךָ לְזֵיתֶךָ׃
וַיַּחֲלֹם וְהִנֵּה סֻלָּם מֻצָּב אַרְצָה וְרֹאשׁוֹ מַגִּיעַ הַשָּׁמָיְמָה וְהִנֵּה מַלְאֲכֵי אֱלֹהִים עֹלִים וְיֹרְדִים בּוֹ׃
וְהָיָה זַרְעֲךָ כַּעֲפַר הָאָרֶץ וּפָרַצְתָּ יָמָּה וָקֵדְמָה וְצָפֹנָה וָנֶגְבָּה וְנִבְרְכוּ בְךָ כָּל־מִשְׁפְּחֹת הָאֲדָמָה וּבְזַרְעֶךָ׃
ויישאר תום עם אביו:
ואלמד את תולדות ארץ היפניים.
וייראה תום כקוצף:
ויחזור ביתו:
מלמדת אסתר לשון יהודית:
מלמד אחי לשון יהודית:
ודומה לשון צידונית ללשון יהודית מאוד:
לשון יהודית ולשון צִדונית לשונות כנען הן.
ויהי לשון היהודית החדשה פשוטה מאשר לשון היהודית העתיקה:
וידבר אליי ויאמר לי כיצד להעתיק את המשפט לאותיות הלשון היהודית:
ויהי לשון מואבית דומה ללשון יהודית מאוד:
שמעתי וכי יכול הוא אף להעתיק מלשון היהודית העתיקה:
הכחוק זה:
𐤋𐤇𐤓𐤅𐤕 𐤉𐤔𐤓𐤀𐤋
שלום אנוכי:
לא דג זה:
ומה עשה לבשרי?
זוזו־נא הצדה:
מדוע לא תאכל:
עברי קדום אנוכי.
יהודית לשון אמי היא:
לשון יהודית ולשון צידונים לשונות כנען הן:
קלה הלשון היהודית החדשה מהלשון היהודית הקדומה:
התבוא? אבוא.
התבואי? אבוא.
התבואו? נבוא.
וַיֹּאמֶר מֹשֶׁה אִכְלֻהוּ הַיּוֹם כִּי־שַׁבָּת הַיּוֹם לַיהוָה הַיּוֹם לֹא תִמְצָאֻהוּ בַּשָּׂדֶה.
יַפְתְּ אֱלֹהִים לְיֶפֶת, וְיִשְׁכֹּן בְּאָהֳלֵי-שֵׁם, וִיהִי כְנַעַן עֶבֶד לָמוֹ.
ותְלמד אסתר את־הלשון היהודית:
ואשיר:
לא תשקני:
אפהּ גדול:
רופא אתה:
הינה מכונית.
אל תרגיזני
כהן אנכי
יבוא המלך
איה הלבנון?
ותֹם כהן.
לא תפתח עלתי
איה בַּיְרוּת?
זה על אבי
זה לאבי
כהן הוא:
אנכי תבנית כהן עשתרת מלך צדונים בן אשמנעזר כהן עשתרת מלך צדונים שוכב בארון זה.
וַיִּרְכַּב עַל־כְּרוּב וַיָּעֹף׃
אֵיכָה יָשְׁבָה בָדָד הָעִיר רַבָּתִי עָם הָיְתָה כְּאַלְמָנָה רַבָּתִי בַגּוֹיִם שָׂרָתִי בַּמְּדִינוֹת הָיְתָה לָמַס׃
בָּכוֹ תִבְכֶּה בַּלַּיְלָה וְדִמְעָתָהּ עַל לֶחֱיָהּ אֵין־לָהּ מְנַחֵם מִכָּל־אֹהֲבֶיהָ כָּל־רֵעֶיהָ בָּגְדוּ בָהּ הָיוּ לָהּ לְאֹיְבִים׃
עַל־אֵלֶּה אֲנִי בוֹכִיָּה עֵינִי עֵינִי יֹרְדָה מַּיִם כִּי־רָחַק מִמֶּנִּי מְנַחֵם מֵשִׁיב נַפְשִׁי הָיוּ בָנַי שׁוֹמֵמִים כִּי גָבַר אוֹיֵב׃
עָשָׂה יְהוָה אֲשֶׁר זָמָם בִּצַּע אֶמְרָתוֹ אֲשֶׁר צִוָּה מִימֵי־קֶדֶם הָרַס וְלֹא חָמָל וַיְשַׂמַּח עָלַיִךְ אוֹיֵב הֵרִים קֶרֶן צָרָיִךְ׃
גָּלְתָה יְהוּדָה מֵעֹנִי וּמֵרֹב עֲבֹדָה הִיא יָשְׁבָה בַגּוֹיִם לֹא מָצְאָה מָנוֹחַ כָּל־רֹדְפֶיהָ הִשִּׂיגוּהָ בֵּין הַמְּצָרִים׃‎
דַּרְכֵי צִיּוֹן אֲבֵלוֹת מִבְּלִי בָּאֵי מוֹעֵד כָּל־שְׁעָרֶיהָ שׁוֹמֵמִין כֹּהֲנֶיהָ נֶאֱנָחִים בְּתוּלֹתֶיהָ נּוּגוֹת וְהִיא מַר־לָהּ׃
תָּבֹא כָל־רָעָתָם לְפָנֶיךָ וְעוֹלֵל לָמוֹ כַּאֲשֶׁר עוֹלַלְתָּ לִי עַל כָּל־פְּשָׁעָי כִּי־רַבּוֹת אַנְחֹתַי וְלִבִּי דַוָּי׃
איה?
אַ֭שְׁרֵי יוֹשְׁבֵ֣י בֵיתֶ֑ךָ ע֝֗וֹד יְֽהַלְל֥וּךָ סֶּֽלָה׃
בראשית ברא אלהים את העולם׃
השלום אתה?
תעבת עשתרת הדבר הוא
הרגתי את־תום׃
וַאֲהַבְתֶּם אֶת־הַגֵּר כִּי־גֵרִים הֱיִיתֶם בְּאֶרֶץ מִצְרָיִם׃
הִנֵּנִי׃
לֹא תִּרְצָח׃‎
הַכֹּל הָבֶל׃
הֲבֵל הֲבָלִים הַכֹּל הָבֶל׃
לֹ֣א מֵֽרֻבְּכֶ֞ם מִכׇּל־הָֽעַמִּ֗ים חָשַׁ֧ק יְהֹוָ֛ה בָּכֶ֖ם וַיִּבְחַ֣ר בָּכֶ֑ם כִּֽי־אַתֶּ֥ם הַמְעַ֖ט מִכׇּל־הָעַמִּֽים׃
וַיְהִי אוֹר׃
יִרְאַ֣ת יְ֖הוָה רֵאשִׁ֣ית דָּ֑עַת חָכְמָ֥ה וּ֜מוּסָ֗ר אֱוִילִ֥ים בָּֽזוּ׃
גַּ֚ם כִּֽי־אֵלֵ֨ךְ בְּגֵ֪יא צַלְמָ֡וֶת לֹא־אִ֘ירָ֚א רָ֗ע כִּי־אַתָּ֥ה עִמָּדִ֑י שִׁבְטְךָ֥ וּ֜מִשְׁעַנְתֶּ֗ךָ הֵ֣מָּה יְנַֽחֲמֻֽנִי׃