В той час епічна поезія могла також писатися прозою. Після преценденту Лопе де Вега в театрі, мало шануючи класичні моделі Сервантес вписав свій твір в реалізм, аннонсований тривалою іспанською літературною традицією, яка розпочалася із Ель Кантар дель Міо Сід, щоб піти до того, що дехто оцінює як "магічний реалізм". Починаючи із цієї епохи роман прив'язаний до реальності, і базує зусилля уяви на читачах і авторові: