В типографії він викладає накреслення і пропорції літер латинської абетки, спираючись на спосіб Луки Пачолі, і побудову готської абетки за власною модульною системою. Своєрідною кульмінацією трактату є четверта книга, присвячена питанням перспективи та світлотіні. Дюрер наводить обидва відомі італійцям способи побудови перспективи — повний, коли перспективне зображення будується за допомогою плану і профільного зображення предмета, і скорочений, що дає можливість обходитись без допоміжних креслень плану і профілю. Автор пропонує також пристрої та прилади для отримання правильної перспективи суто механічними методами.