Розпізнавальні риси цих творів — досить значна опуклість рельєфу, суворість концепції, перебільшене вираження фізичної моці в щільних, мускулистих фігурах і відсутність у них індивідуального характеру й духовного життя. Фігури ці значно уступають зображенню тварин, яких месопотамське мистецтво відтворювало з деяким розумінням природи. По частині релігійної скульптури ми знаходимо в халдеїв й ассиріян майже винятково невеликі бронзові й терракотові статуетки благодійних і злих демонів, що представляють іноді вдале, іноді дивовижне сполучення людських форм із формами тварин. З великих творів подібного роду можна вказати тільки на крилатих биків і левів з бородатою людською головою, увінчаною тіарою, — колосальних напівстатуй, напіврельєфів, що стояли парами як би на стророжі при входах у царські житла.