Єпископ Вільям Стаббс, працюючи у ліберальній традиції історичного написання процитував Едуарда як короля, що навмисне рухається до мети створення конституційного уряду. Учень Стаббса Т. Ф. Тут висунув іншу точку зору. На його думку Повік запропонував більш позитивну точку зору у своїй великій праці про Едуарда I ’’in King Henry III and the Lord Edward’’ (1947) та ’’The Thirteenth Century’’ (1953). МакФарлан з іншого боку критикує обмежувальну політику Едуарда щодо графів графам й робить висновок, що «він належав більше до минулого, аніж до майбутнього».