Зміна 'парадиґми' є нелегкою справою для вченого, тому зміна парадиґм в науці (на рівні індивідуальних вчених) відбувається, долаючи опір та неприйняття. Деякі прихильники теорії спростування розглядають працю Куна як підтвердження власних поглядів, оскільки вона стверджує, що прогрес у науці відбувається шляхом відкидання неадекватних теорій. Поширенішою є думка, що головна заслуга Куна полягає у доказі того, що соціологічні фактори, а не дотримання строгого, логічно зобов'язуючого методу, мають визначний вплив на прийняття рішення про те, які наукові теорії вважати прийнятними.