Іншими словами, «законом» халіфату є не суб'єктивні бажання правителя або суто «раціональні» принципи, а принципи священного мусульманського права, в яких — і тільки в них — ідеальним чином враховуються всі без винятку інтереси підданих, навіть такі, які не можуть бути зрозумілі раціонально. Природно, Ібн Хальдун віддає перевагу халіфату, що поєднує в своїй формі як релігійні, так і земні цінності.