Ці люди (а не селяни) були його питомим середовищем». Схожий висновок надав і Петро Бузук у своїй праці, присвяченій мові Сковороди, під назвою Мова і правопис в творах Григорія Сковороди (1923), де Бузук зазначав, що «головною основою мови Сковороди є російська письменна мова 18-го століття, хоча побіч неї знаходимо ще українські, польські і старослов'янські первістки».