Свідчення Куліша як редактора збірки та близького знайомого родини Марковичів, приймала на віру більшість тогочасної української інтелігенції, і лише Іван Франко 1902 року першим поставив їх під сумнів, заявивши, що роль чоловіка в написанні творів Марко Вовчок «вимагає основної перевірки». По-друге, рідна мова Вовчок була російською, українську вона вивчила лише у зрілому віці. Так, Олена Пчілка у одному з своїх листів, адресованих Огоновському, зокрема, зазначила: