Ця криза завершилася під час правління компетентнішого Діоклетіана, який у 293 р. розділив Імперію на західну та східну частини, що керувалися тетрархією — двома імператорами (августами) і двома молодшими співправителями (цезарями). 11 травня 330 р імператор Костянтин Великий остаточно закріпив статус столиці за Візантієм () і перейменував його на Константинополь. 395 Імперія назавжди розділилася на Західну та Східну. Західна Римська імперія постійно зазнавала нападів варварів, і її послідовний занепад розтягнувся на століття.