Його твір з цього приводу не зберігся, проте він відіграв велику роль у формуванні його інтересів як ученого. Тоді ж Костомаров переконався, що історію треба вивчати не лише за літописами, але за народною творчістю. Для ліпшого знайомства з життям народу він, за його ж словами, почав «етнографічні екскурсії з Харкова сусідніми селами і шинками».