Дебютував 1961, коли київська «Літературна газета» опублікувала його поему-трагедію «Ніж у сонці». За радянських часів створив цілі цикли віршів, присвячених Леніну й комуністичній партії, до якої належав. Цікавою видається вже перша збірка поета «Соняшник», у якій оспівувалась доля звичайної людини, невичерпність людського генія на теренах науки й техніки, бажання розгадати таємниці буття. І до сьогодні «візитковими» для Івана Драча є твори, які ще на початку 60-х захоплювали читачів неординарністю поетичного мислення: «Балада про соняшник» (котра дала назву й дебютній збірці) та «Етюд про хліб».