Genre: Opinion/Argumentation

Trije možje v čolnu, da o psu niti ne govorimo, je definitivno ena najbolj zabavnih knjig, ki sem jih kdaj brala. Jerome Klapka Jerome bralca pritegne že na začetku. Zgodba o treh hipohondrih nenazadnje ne more biti turobna. In kaj, ko ima nekdo vse znane bolezni na tem svetu, razen kolena snažilke. Jerome je sklenil nekako takole: ‘ Sprva me je to precej prizadelo zdelo se mi je kot nekakšna žalitev. Le zakaj nimam kolena snažilke? Čemu to krivično zapostavljanje? Čez čas pa so prevladala manj britka čustva. Rekel sem si: saj imam vse druge v farmakologiji znane bolezni in postal manj sebičen sklenil sem, da se bom prebil tudi brez kolena snažilke. Protin me je očitno napadel v najhujši možni obliki, ne da bi se tega zavedal žolčni kamni pa so me menda mučili že od mladih nog. Po žolčnih kamnih ni bilo nobene bolezni več, zato sem sklenil, da ni nič drugega narobe z mano. ’ <p/> Trije prijatelji se torej odpravijo na ‘ čolnarski ’ izlet po Temzi, popestren z raznoraznimi dogodivščinami, ki se popotniku lahko pripetijo. In mnogimi bistroumnimi ugotovitvami – npr. zakaj ženske ne bi smele vleči čolna, ali kaj se zgodi z gospodičnami, ki hodijo na piknike v svojih najboljših oblekah. In nenazadnje večno filozofsko vprašanje: zakaj vedno delamo več kot vsi okoli nas? <p/> Knjiga, ki je tako izjemno zabavna in realistično pikra, da jo je treba prebrati.