Genre: Information/Explanation

spomini <p/> Spomini <p/> Po vojni smo živeli na karte za hrano, tekstil in tudi druge življenjske potrebščine. Da si imel karte, pa še ni pomenilo, da si potrebno blago tudi dobil. Naše mame so v vrstah čakale pred trgovinami že veliko prej, kot so jih odprli. Težko pričakovano in družinam nujno potrebno blago, pa ni bilo vedno neoporečno. Moka je bila velikokrat (kot smo rekli) »živa«. <p/> To je pomenilo, da so se v njej zaredili molji. Tudi take moke nismo zavrgli. Mama je moko v veliki posodi na vročem ognju prepražila, da je živali uničila, nato pa jo presejala na gostem situ in tako smo kasneje tudi porabili. <p/> Spominjam se tudi, kakšno je bilo v tistih letih spodnje perilo. V spodnjicah ni bilo elastike, ampak le navaden trak in z njim smo si morali perilo zavezati. Ko se je perilo ponosilo in strgalo se je zakrpalo. Velikokrat se je storilo tudi tako, da so iz dvojnih spodnjic nastale ene. Prav tako so se popravljale tudi moške srajce. Odrezal se je spodnji del in se na novo naredil ovratnik in manšete. <p/> Nogavice, ki se niso dale več zakrpati, so se prav tako odrezale nad gležnjem in se je k njim dodal del od drugih nogavic. Tako da je ponovno iz dvojnih dotrajanih nogavic nastal nov par. <p/> Obleke niso bile konfekcijske, ampak so nam jih izdelale šivilje, ki so bile za ta poklic izučene, ali pa tudi ne. Obleke so otrokom sešili tako, da se je dala dolžina vsaj za 10 cm podaljšat. Otroci smo hitro namreč rasli in tako sešita obleka je lahko nekaj časa rasla z nami. Ko smo prerastli tudi tako podaljšano obleko se je vanjo v dolžino in v rokave vstavil kos novega blaga, ki je bil ponavadi iz drugega materiala in drugačnega vzorca kot osnovna obleka. <p/> Enako so se šivali tudi plašči. Ko smo jih kljub podaljšanju prerastli pa so se sparali in blago se je obrnilo na drugo stran in se je iz njega sešil novi plašč za naslednjega otroka … <p/> Brez pik in brez kart smo lahko na Partizanski cesti pri Borovu kupili tenis copate. To je bilo poletno obuvalo, ki je bilo spodaj iz gume, zgornji del pa je bil platnen. Običajno so bili sive barve. Otroci smo si jih polepšali tako, da smo jih pobarvali z belo kredo. Ne vem kako smo dosegli, da se je barva obdržala, verjetno smo morali kredo zmočiti. <p/> Poleti smo nosili tudi posebne poletne copate, ki so bili spleteni iz koruznega ličja. Dobili smo jih lahko v prosti prodaji (brez kart). Copati so bili tako ostri, da smo velikokrat imeli od njih celo krvave prste na nogah. <p/> Poleti smo nosili tudi »špagarce«, ki nam jih je naredil čevljar. Izdelane so bile iz klobučevine (močni filc) sive barve. Klobučevino je s podplatom povezovala špaga. Take čevlje smo imeli otroci tudi za svečane priložnosti – na primer za birmo. <p/> Čevljarji so nam na špice in na pete nabili kovinske obročke, da smo lahko čevlje dalje nosili.