Genre: Other

Zdenko Matoz, kultura pet, 27.05, 22:29 Skupino The Ukulele Orchestra of Great Britain občinstvo običajno najprej sprejema z zadržkom, do konca koncerta pa se nad njimi navduši. Angleški orkester ukulel je nastal pred 25 leti, sestavljajo pa ga predvsem napovedovalci na britanskem BBC Dave Suich, Peter Brooke Turner, Hester Goodman, Richie Williams, Kitty Lux, Will Grove-Whit, Jonty Bankes in George Hinchliffe. <p/> Skupina je znana po eklektičnosti, saj rada odigra tako punk klasike, kot je Anarchy in the UK Sex Pistolsov, grunge klasike, kot je Nirvanina Smells Like Teen Spirit, pop klasike, kot je Wuthering Heights Kate Bush, in klasične klasike, kot je Wagnerjeva Ježa Valkir, in bo jutri, 29. maja, ob 20.30 nastopila v ljubljanskih Križankah. O tem nenavadnem orkestru in njegovem glasbenem pristopu smo se pogovarjali z ustanovnim članom in vodjem Georgeom Hinchliffom. Kako se ljudje odzovejo, ko prvič slišijo vaš orkester ukulel? <p/> Običajno ima občinstvo, ki nas prvič posluša, neke ustaljene predstave o tem, kaj bodo slišali. Navadno pričakujejo staro swing glasbo za tleskanje s prsti. Sicer v program damo nekaj vročih jazz standardov, pa tudi rock, celo grunge in klasično glasbo ter precej glasbe, ki jo je težko stilno opredeliti. <p/> Smo ena tistih glasbenih skupin, za katero največ reklame naredi ustno izročilo, vsaj doslej je bilo tako. Vsak, ki je bil na našem koncertu, naslednjič nanj pride s prijatelji, da lahko opazuje njihov odziv. Običajno ljudje pričakujejo, da bo naš koncert še kar v redu, potem pa spregledajo in rečejo - aha - se znebijo predsodkov, se sprostijo in uživajo v koncertu. <p/> Se jim odpre neki novi glasbeni svet? <p/> Tako je. Znanega gledališkega producenta je na naš koncert pripeljala žena. Po koncertu smo se srečali in je dejal, da pravzaprav ni hotel iti na koncert, po koncertu pa je bil navdušen, saj je bil neizmerno zabaven. Poudaril je, da čeprav na koncertih uporabljamo le ukulele in glas, na visoki ravni predstavimo svoj talent ter sposobnost zabavanja in komuniciranja z občinstvom. <p/> Menim, da ni nič narobe z našimi koncerti, radi imamo ukulele, še rajši imamo glasbo in seveda dobro zabavo. In če se zabavamo mi, se običajno z nami zabava tudi občinstvo. <p/> Kako na vas gledajo drugi glasbeniki, ko vas vidijo igrati na te igračkam podobne kitare? <p/> Od glasbenikov smo dobili že veliko pohval. Trudimo se, da se na naših koncertih iz široke palete glasbenih stilov in različnih načinov izvedbe najde za vsakogar nekaj. <p/> Opažamo, da določene nagovore in aranžmaje pesmi, še posebej naše znamenito mešanje glasbenih stilov, včasih tudi v eni pesmi, nekateri znajo ceniti, drugi pa ne. Nekaterim je všeč humor, drugi pa uživajo v razkrivanju glasbenih plasti in koščkov pesmi, ki jih premešamo. <p/> Je ob takih inštrumentih težko ostati resen? <p/> Z vsakim inštrumentom je mogoče biti resen. Ukulele so samo inštrument. Nanj se da marsikaj zaigrati, kot na orgle, godalni kvartet ali mobilni telefon. <p/> Včasih se poigravamo z napačnim mišljenjem, da so ukulele igrača ali šala. Čeprav skušamo predstaviti našo glasbo na zabaven način, je odigrana dobro in poskočno, ekstatično, včasih seže tudi do srca. <p/> Veliko potujete in nastopate po svetu. Kako se občinstvo odzove, ko vas vidi in sliši? <p/> Praviloma se občinstvo povsod odzove enako, na Japonskem, v ZDA, Novi Zelandiji... Naš koncert v Carnegie Hall je časopis New York Times ocenil za enega od petih najboljših v tej prestižni dvorani tisto leto. Običajno doživimo stoječe ovacije in pozive, naj zaigramo dodatek ali dva. Zanima me, kako bo naš glasbeni stil sprejelo slovensko občinstvo. <p/> Kako poteka predelava klasičnih in pop skladb za ukulele? <p/> Mi igramo vsakršno glasbo. Klasičnih skladb se najprej lotimo z aranžmaji, običajno jih napišem jaz, nato je na vrsti delo orkestra. Najti moramo primerno pot za prevajanje simfoničnega orkestrskega zvoka v zvok orkestra ukulel - recimo zvok harfe v plesu Sladkorne vile v Hrestaču in zvok trobil v Ježi Valkir sta bila poseben izziv. Običajno s posebnimi in ne vedno enostavnimi tehnikami uspešno prenesemo duh glasbe. Včasih note ustrezajo, kot na primer pri vojaškem maršu, ponekod pa je nujna reinterpretacija. Ker po večini spoštujemo glasbo in besedila, si več svobode vzamemo pri aranžmajih in izboru glasbene zvrsti. Je bil kateri od avtorjev kdaj užaljen, ko je slišal vašo različico svoje pesmi? <p/> Nekajkrat nam je res prišlo na ušesa, da nekateri skladatelji ali glasbene založbe niso bili navdušeni nad našo različico. Večini pa je všeč, saj jim plačamo avtorske pravice. (Smeh. ) <p/> Ker sami pišemo svoje pesmi in smo sami tudi glasbena založba, lahko počnemo kar koli. V živo smo že nastopili z Yusufom Islamom, ki je bil svojčas znan kot Cat Stevens, z The Kaiser Chiefs in bili posebni gostje na albumu skupine Madness. David Bowie je dejal, da smo zabavni in bistri, Brian Eno pa, da smo lahko točka preobrata ali pa končna točka (turning point) v zgodovini sodobne popularne glasbe. To je šala, ki deluje le v angleščini. (Smeh. ) Je bil mogoče kdo zelo navdušen nad vašo različico? <p/> Ko smo se pojavili na istem festivalu kot skupina Wheatus in ko so izvedeli, da bomo igrali njihovo uspešnico Teenage Dirtbag, so vztrajali, naj se jim pridružimo na odru, in smo skupaj odpeli to pesem. Vaši nastopi potrebujejo vešča ušesa, ki poznajo tako zgodovino popularne kot klasične glasbe. Včasih v eno skladbo združite vrsto fragmentov različnih pesmi. <p/> Prepričan sem, da nekdo, ki ne ve veliko o glasbi, brez težav uživa v našem koncertu, glasbeni poznavalec pa bo seveda našel dodaten užitek in vrsto podtonov. Za poslušanje naše glasbe ni potrebno posebno znanje, če pa nekdo ima nekoliko več znanja, lahko več potegne iz koncerta. Mnogi pravijo, da je naše delo večplastno, kar pomeni, da je tudi užitek lahko večstopenjski. Kakšen program ste pripravili za koncert v Križankah? <p/> Uživaško, topotajoče, tleskajoče, pojoče, plesno in očarljivo potovanje skozi zgodovino glasbe. Kot pravimo v angleščini - »one plucking thing after another«. Smo na svetovni turneji, potujemo le z ročno prtljago in upamo, da bomo dali občinstvu vsaj nekaj tistega, kar pričakuje, nekaj, kar potrebuje, in nekaj presenečenj, za katera ne ve, da jih potrebuje.