Elvis Kudič, atlet (09 / 2013) <p/> Ko sem prvič prišel v Althea center so takoj poskrbeli zame. Vse se je začelo s tejpi, potem pa sva se z Neno še pogovarjala, kaj treniram. Povedal sem, da atletiko in da me je na tekmah zelo strah, pa mi je Nena predlagala mentalni trening. Že po prvi terapiji sem se počutil drugače, sedaj to terapijo obiskujem že eno leto in napredek je zelo velik (od 1 do 10 je to 10! ). Na tekmah sem sproščen, samozavesten, imam določen cilj. Seveda pa je potrebno še veliko stvari izboljšati. V Althei se počutim super. <p/> Kristina Novak, tenisačica, 13 let (09 / 2013) <p/> Filip Zupančič, teniški igralec (08 / 2012) <p/> Imel sem že veliko mentalnih treningov, a noben ni bil tako zanesljiv, kot je IMT® mentalni trening pri Althei®. Med treningi se čisto sprostiš (včasih skoraj “ zaspiš ”, čeprav si kljub temu popolnoma skoncentriran) in ko se spet “ zbudiš ” si poln energije. Z Neno delava skupaj že malo manj kot eno leto, rezultati pa so očitni. Tudi ob morebitnih poškodbah se počutim izvrstno, na turnirjih pa tudi nastopam zelo samozavestno. Vaje katere izvajava so zanesljive, zelo mi pomagajo. Iz moje strani bi bilo to vse, resnično vam priporočam, če imate / boste imeli kakšen morebiten problem, da se oglasite pri Althei® in občutite to izvrstno vzdušje. Filip <p/> Blaž Kavčič, vrhunski teniški igralec (07 / 2012) <p/> S centrom zdravja in harmonije Althea® sem prvič v stik prišel pred dobrima dvema letoma, ko sem bil primoran svojega najboljšega prijatelja (teniški lopar) postaviti v kot zaradi natrganine pri narastišču zadnje lože. Bil sem v veliki psihični stiski, saj nobena terapija ni pomagala in nisem vedel kaj naj naredim. Za vrhunskega športnika ni hujšega kot da mora ležati in počivati … Od takrat se v težavah vedno obračam na njih. <p/> Takoj, ko sem vstopil v Altheo sem vedel, da sem prišel na pravo mesto. Prvi dan terapije me je sprejela fizioterapevtka in njen prijatelj Tecar®. Že po nekaj terapijah sem občutil veliko razliko. Noga je bila bolj sproščena, bolečina pa je počasi popuščala in kaj kmalu sem se spet lahko vrnil na teniška igrišča. Ostala pa je še ena velika težava … Noge nikakor nisem uspel obremenjevati tako, kot pred poškodbo in čutil sem, da si ne znam pomagati. V glavi sem imel zavoro … <p/> Takrat mi je na pomoč priskočila Nena. S treningom IMT® sva v nekaj dneh prebila zavoro in moje gibanje na igrišču je postalo veliko boljše in spet sem čutil, da sem na igrišču tisti pravi, saj je bilo zelo težko žogo poslati mimo mene. Nena pa me je tudi naučila, naj poslušam sebe in svoje telo. Zdaj si velikokrat lahko pomagam tudi sam. <p/> Vsem v Althei® se iz srca zahvaljujem, saj so mi rešili veliko težkih dni, ki bi jih moral preživeti brez tenisa. Tecar®, Bionic®, IMT® in kinesiotaping je sigurno najboljša kombinacija terapij pri saniranju poškodb zato vsem, ki potrebujejo pomoč, toplo priporočam Altheo®. <p/> Blaž Kavčič <p/> Miran Stanovnik (28.5.2012, po poškodbi na dirki v Dubaju, zaključek terapije) <p/> Z Miranom sva po njegovi poškodbi na dirki v Dubaju poleg fizioterapije in kineziotapinga delala tudi IMT® intuitivne mentalne treninge in energijske terapije, kot podporo osnovni terapiji, za hitrejšo rehabilitacijo in čiščenje posledic poškodbe še na vseh ostalih nivojih, ne le na fizičnem telesu. Sledi opis njegove izkušnje, ki je bila zelo močna, ker se je terapiji popolnoma prepustil in je bil njegov namen v najkrajšem možnem času popolnoma sanirati vse posledice (fizične, psihične, energijske) te poškodbe, kot tudi vseh predhodnjih, ki so se mu zgodile, zato je bila tudi reakcija bolj burna, rezultat pa izredno hiter, kar je bil njegov namen, ki si ga je postavil. <p/> Dragi prijatelji, Moja srečanja s prijetnimi in strokovnimi prijatelji iz Althea® centra v Lescah prihajajo v zaključno fazo. Rehabilitacija je več kot samo uspela. Sem pa spet poskusil nekaj novega (vsaj za mene). Nena me prijazno vpraša, če poskusiva tudi eno energijsko terapijo (reiki) skupaj z IMT® mentalnim treningom. Seveda, zakaj ne. Seveda nisem pričakoval kakšne revolucije, vendar sem sodeloval na polno, kot vse kar počnem. Opozori me tudi na to, da bi me utegnilo po obravnavi tudi malo zebsti, ker se bo energija čistila … No ja, zadeva ni hec to vam lahko povem. Mene je po terapiji na poti domov tako zeblo, da sem si naravnal notranjo temperaturo v avtu na 28 stopinj Celzija in ni zadostovalo. Doma sem se čez glavo pokril z dvema odejama (ne deke) in to je bilo komaj dovolj. Vendar je v eni uri moj telo odreagiralo s povišano temperaturo (38 stopinj). Po nekaj urah le dvignem glavo in vprašam Neno za komentar dogodkov. Tako močna reakcija na vse kar sva počela, čiščenje na vseh nivojih, ker sem bil na to pripravljen in sem šel v proces “ na polno ”, pravi moja terapevtka. Ja, preživel sem še nekaj dni v postelji, vendar je že naslednji dan prišlo do bistvenega izboljšanja stanja poškodbe, ter sem že naslednji dan pozabil na bergle za hojo po stanovanju, kar pomeni, da je pomagalo in od tistega dne sem jih rabil le še za hojo po stopnicah … Noro dobra izkušnja, vam povem. Joj zdajle sem prebral še enkrat in vidim, da moje pisanje zgleda grozno »pocukrano«, vendar ne bom popravljal, ker je vse kar sem povedal res. <p/> Miran <p/> Jure Robič, vrhunski ekstremni kolesar (09 / 2010) <p/> Draga Nena, že predolgo ti obljubljam, da bom napisal, kako doživljam najine “ seanse ”. Evo zdej sem si pa vzel čas zate, tko kot si ga ti zame zmeraj kadarkoli te rabim, podnevi ali ponoči. Ko sem ti na prvi terapiji rekel, da ti zaupam in verjamem in da delaj kar hočeš, samo da mi bo boljše in bom lahko čimprej spet dirkal, si nisem niti v sanjah predstavljal, da so spremembe lahko tako hitre in učinkovite. Ko si me po hudi poškodbi v štirih dneh s pomočjo Bionica®, Tecarja® in predvsem tvoje IMT® mentalne tehnike sestavila in naštelala za dirko, sem začenjal razumet, zakaj se mi kakšne stvari u lajfu sploh dogajajo. Res se mi odpira nov svet, kot si napovedala. Saj vem, da je vse u glavi, samo zdaj s tvojo pomočjo tud vem, kako to kar me moti pošlihtat. Komaj čakam, da nadaljujeva. Se vidiva)) <p/> Miran Stanovnik, vrhunski motociklist (07 / 2010) <p/> Moje prvo srečanje z Neno in Altheo® je bilo plod razgovora in osebnega priporočila Jureta (Robič), ki »tretmajev« ni mogel prehvaliti. Kljub relativno veliki oddaljenosti od mojega doma sem ob poškodbah, ki so sestavni del življenja skoraj vsakega športnika, redno obiskoval Altheo® v Lescah. Deležen sem bil individualne obravnave z masažo, uporabe Bionic® terapije, terapije z napravo Tecar®, kot tudi IMT® intuitivnega mentalnega treninga, metode, nad katero pa sem res navdušen. Rezultat je bil za mene namreč šokantno dober. Ne ukvarjam se s podrobnostmi delovanja posameznih segmentov, saj je zame pomembno, da stvar deluje. To pa zanesljivo. <p/> v zadevo na začetku nisem verjela, potem pa me je z dejanskimi učinki prepričala, in popolnoma prevzela. Na začetku, sem si mislila, kaj bo to meni pomagalo, kako to sploh lahko deluje, to je kar neki, bla bla bla, … vendar, kot sem rekla, nad učinkom sem bila fascinirana. Vsak človek ima določene blokade, nepredelane vzorce, vsak človek ima kje težave – morda se tega zaveda, morda pa sploh ne. Nena, me je prevzela že s svojo umirjenostjo, to sem tudi sama čutila. Je ženska, ki sem ji takoj zaupala. Po porodu sem imela velike težave z železom. Nikakor, tudi z medicinsko pomočjo, se stanje ni izboljšalo. Povsem “ slučajno ” sem, ko sem se srečala z Neno potožila o zadevi, pa mi je predlagala, da pogledava kje imam mogoče blokado, psihične razloge, ki to povzročajo. No in res sva našli vzrok: imela sem obupno slabo vest, ker nisem bila non stop s hčerko in vse to mi je žrlo železo, ko sva vse te vzorce slabe vesti pogledali, razčistila, se sprijaznila s tem, ko sem pogledala zadevi v oči, se je stanje nenormalno izboljšalo in uredilo. Med Olimpijskimi igrami v Vancuvru sva bili z Neno ogromno časa v kontaktu preko skypa. Ta IMT® mentalni trening se da izvajati tudi na daljavo, pomagala mi je stopati preko težkih psihičnih ovir. Zmogla sem. Morda si človek včasih misli, da je težava nekje na površju, vendar ko se poglobiš vase ugotoviš, da so to vzorci, ki jih imaš v sebi še iz otroštva in sedaj “ skačejo ven ”. Jaz sem se našla v tem IMT® treningu, v tej terapiji. Meni zelo pomaga. To ni terapija samo za šport, to je terapija, ki me bogati za vse življenje. Zavedam se, da moram še veliko delati na sebi in to je metoda, ko se lahko učinek pokaže že po eni terapiji, takoj lahko opaziš napredek, spremembo. Jaz jo priporočam vsem, ki si želijo, da bi bili s seboj zadovoljni. Meni je ta terapija odprla oči, in na določene stvari gledam z drugimi očali. Že ko se z Neno dobiva na terapiji se umirim, že ona sama me umiri, nenazadnje je to čas, ki je samo moj, ki ga namenim sebi in se bogatim. <p/> Vasja Rupnik, biatlonska reprezentanca Slovenija (06 / 2010) <p/> sam nisem nikoli verjel v neotipljive, nepojasnjene stvari, vendar sem potem, ko sem začel sodelovati z centrom Altheo®, z Neno, začel spoznavati, da je samo ego problem do boljšega in samozavestnejšega nastopa na tekmah, ter v življenju! S pomočjo terapij, katere niti niso terapije, ampak pogovor oziroma s pomočjo Nene brskanje v svojo podzavest odkriješ, da so strahovi in blokade del tebe, samo upati se jih je treba odkriti, za to rabiš željo po lažjem in boljšem življenju, seveda brez pomoči Nene in usmerjanja ne gre, zato hvala za nazaj in se priporočam za naprej! <p/> Maja Kokol, otroška voditeljica, animatorka in pevka (05 / 2010) <p/> Otrokom sem v delu na različne načine predana že 23 let. Delo in druženje z njimi mi vedno znova potrjujeta, kako pravljičen in čaroben je ta svet. Zato verjamem v čudeže, pravljice in angele - eden izmed njih je zagotovo Nena. Hude preizkušnje, ekstremna žalost in strah pred »jutri« so okoliščine, ki so mi jo priklicale na pot. Sem velik optimist a lahko rečem, da mi brez njene pomoči skozi tisto obdobje ne bi uspelo – predvsem ne na takšen način. Nena mi ni le prijateljica temveč tudi izvrstna terapevtka, ki me navda z energijo, toploto, z besedami … – s čimerkoli, kar začuti, da v tistem trenutku potrebujem. Ker je pri vsem tem tako vidno uspešna, mi njene ideje, nasveti ali zgolj pripovedovanja o nečem dobrem vedno odprejo srce in v njem vzbudijo vedoželjnost - tako je bilo tudi z IMT® tehniko. Spremenila mi je življenje, popolnoma - ga obrnila na glavo kot vrtinec, ki za seboj pusti opustošenje starih vzorcev, misli, vezi in s trdno in odločno voljo seje nova semena. Zato, draga moja Nena, si moj angel - v vseh oblikah, na vseh področjih. S tvojo pomočjo sem postala to, kar sem in zato ti bom vedno hvaležna! <p/> Nika, teniška igralka (02 / 2011) <p/> IMT® terapija mi pomaga pri vseh stvareh, ki jih počnem, ne samo pri tenisu. Pri sebi sem opazila dosti manjše razburjanje (če sploh) zaradi ostalih ali zaradi zunanjih stvari, ki jih ne morem kontrolirati. Dosti bolj se oziram nase in na svoje potrebe. Nekako bolj živim v nekem ” miru ”. Na začetku sem mela v sebi dvom v smislu odpiranja. Sem namreč oseba, ki se zelo težko popolnoma zaupa nekomu in mu s tem posledično tudi verjame. Moram reči, da tebi zaupam že od samega začetka najinih IMT® terapij, kar zame ni značilno. Terapije mi tudi pomagajo nasploh v življenju in niso vezane samo na športno področje. Dejansko sem več let živela v nekem balonu iz katerega nisem hotela ven. Vsi so mi lahko rekli ali naredili kar koli, pa sem zmeraj navzven delovala popolnoma mirno. S pomočjo tebe zdaj dejansko povem svoje mnenje, brez strahu na sam razplet. Tudi sama ne razmišljam o tem, kaj bi bilo če bi bilo, ali pa zakaj se je to zgodilo ampak živim v tistem trenutku in naredim to kar je treba. Tudi same izvedba, natančnost in moč udarcev se mi je izboljšala s pomočjo IMT® terapij, ki jih delava. <p/> Špela (12 / 2011) <p/> Sod s potlačenimi problemi in strahovi se je dokončno napolnil. Ni bilo več prostora in izbruh se je moral zgoditi. Pri meni kot psihične težave. Pristala sem na antidepresivih. Ker pa sem še premlada za hojo z berglami (tako zdravniki pravijo zdravljenju psihičnih težav s tableti) sem se odločila stvar vzeti v svoje roke. Vedela sem, da ima Nena center zdravja, nisem pa si prav dobro predstavljala, kako mi lahko pomaga. Ker pa hudič v sili še muhe žre, sem si rekla, da slabše ne more biti in jo poklicala. Dogovorili sva se za terapijo. In glej, že po prvi IMT® terapiji sem občutila olajšanje. Sledila je druga, in tretja, … Danes se počutim res odlično in sem Neni neizmerno hvaležna. Pa še en dokaz, da terapije res pomagajo. Eden izmed mojih mnogih strahov je bil tudi sprehod po gozdu. Tja se sama, če se je le dalo, nisem odpravila, čeprav v gozdu uživam. Ob vsakem šumu sem se zdrznila, strah me je bilo srečati človeka, žival … Ta moj strah je imel korenine globoko v moji podzavesti in je izviral iz dogodkov v preteklosti. Po eni izmed terapij sem šla učinek preizkusit v gozd. Sama. Neverjetno. Strahu pred gozdnimi obiskovalci in tišino z občasnim šumenjem listja, vetra, … ni bilo več. Sprehod mi pomeni sprostitev, polnjenje baterij, pogovor same s sabo. <p/> Vse v življenju se dogaja z razlogom. Nena, ti si bila eden izmed tistih lepših in boljših. Hvala ti. Zelo rada se vračam na terapije, ker mi res pomagajo razumeti dogajanje okoli mene. S terapijami postaja moje dojemanje sveta pozitivnejše.


"Programirani ambient" prikazuje razmerje med kartoteko, ambientom in numeričnim programiranjem. Numerična struktura je osnova celotne umetniške postavitve, na njeni podlagi se umetniško delo proizvaja samo od sebe. Programirani ambient je sestavljalo 2184 risb na karticah, ki so bile vpete v 156 visečih mobilih, tla je prekrivala cca. 40 m dolga preproga na kateri je bil izpisan numerični program ene izmed visečih kartotečnih serij ter horizontalna mrežna konstrukcija, ki je bila pripeta tik nad stropom. Galerijska dvorana je bila tako razdeljena na tri nivoje. Celotni ambient je bil osnovan na permutacijah polnega in praznega prostora, ki ga je določala mrežna konstrukcija s 286 točkami - vozli, ki so odmerjali prostor vertikalnim mobilom. Numerični program, ki je določal pozicijo mobilov je bil izbran na podlagi vseh možnih enajstmestnih kombinacij znakov 0 in 1 s pogojem, da sta si v razmerju 5:6 in da si tako izbrane vrste sledijo v originalnem vrstnem redu začenši z najenakomernejšo kombinacijo (10101010101) do zapolnitve danega prostora. Lihe vrste programa se čitajo od leve proti desni, sode obratno. Mobili so bili sestavljeni iz štirih kartotečni programiranih serij "Uho", "Puška", "Vžigalice" in serije z naslovom "Dan", ki je bila predstavljene tudi kot strip v Problemih -PU, v številki, ki je bila posvečena programirani umetnosti. Del postavitve "Programiranega ambienta", je bila tudi "Programirana preproga" na kateri je bil izpisan delni numerični program. Programirani ambient je bil prvič razstavljen v Moderni galeriji v Ljubljani aprila 1969, v okviru razstave Atelje 69. Iztok Geister je pojem SERIJA opisal kot: OHOjevski ideoagram kot mreža dveh nizov stvari: enakih in različnih. V vertikali enake stvari se v horizontali nanizajo v različne stvari, v najbolj popoln in najbolj preprost svet hkrati. Tekst: Ana Mizerit


Francosko pojmovanje prostora (+ video) <p/> Francoski Renault v švicarski Ženevi predstavlja novo generacijo modelov Scenic in Grand Scenic, ki sta v segmentu srednje velikih MPV-jev trdno zasidrana in se v novem rodu spogledujeta s trenutno Renaultovo oblikovno filozofijo. <p/> Novi Scenic, tako kot je že v navadi, temelji na zadnji izvedbi Megana, podobnih je tudi nekaj oblikovnih elementov, bistveno pa se ne bo razlikovala niti ponudba pogonskih agregatov. Ob začetku prodajne poti novega Scenica bodo na voljo trije bencinski motorji z razponom moči od 81 do 103 kW (110 do 140 KM), dizelski agregati pa pa bodo šteli šest predstavnikov in bodo pokrivali moči od 63 do 118 kW (86 do 160 KM). <p/> Obe izvedbi sta po novem tudi nekaj večjih mer, nudita več prostora potnikom in večjo prostornino prtljažnika.


Državni volilni komisiji prestižni mednarodni nagradi <p/> Ljubljana, 09. decembra (STA) - Na 7. mednarodnem simpoziju o volilnih zadevah, ki je 3. in 4. decembra potekal v malezijskem Kuala Lumpurju, je Državna volilna komisija RS (DVK) prejela prestižno nagrado Volilna komisija leta. Hkrati je bila DVK nagrajena tudi v kategoriji upravljanje volitev, so sporočili s komisije. <p/> Kot pojasnjuje direktor DVK Dušan Vučko, je šlo za prvo tovrstno mednarodno podelitev nagrad na področju volitev, organiziral pa jo je Mednarodni center za parlamentarne študije s sedežem v Londonu. Za nagrade so se potegovale centralne volilne komisije z vseh celin. <p/> " Delo Državne volilne komisije Republike Slovenije je bilo ocenjeno kot navdušujoče, predvsem za države, ki jih je prizadela ekonomska kriza, in zatorej vredno nagrade, " je v obrazložitvi zapisal devetčlanski odbor za podelitev nagrad. Po njegovi oceni je DVK ne samo izboljšala uspešnost in učinkovitost celotnega volilnega procesa, ampak ga tudi približala volivcem. <p/> Po Vučkovih besedah nagradi dokazujeta pravilno usmerjenost in prepričanje DVK, da je volilne komisije in sam volilni proces nujno treba približati volivcem, ter da je treba volilni proces izpeljati čim bolj racionalno, vendar ne na račun volivcev oziroma zmanjšanja že uveljavljenih standardov demokratičnih volitev.


Tekst je povzet iz romana Trije razlogi, stran 220. <p/> Pol treh zjutraj. Računalnik neslišno prikazuje slike in lučke utripajo na titanskem ohišju. Tam, kjer ponoči dolgo gori luč, so ideje. To pa je, vemo, narobe, heretično ... in nevarno ... <p/> Nobenih silnih fabul ni v romanu in ni prav nič podoben Da Vincijevi šifri, povem tistim, ki so imeli s tisto knjigo, podobno kot pis., težave in so jo komaj z muko do konca prebrali. Kronološki popis raznih dogodkov je v Treh razlogih. Bolj to je. In v resnici, v filmu, če hočete, in literaturi je malo stvari, ki so tako dramatične, kot je resnično življenje. Čeprav življenje vsi poznamo, nam vendarle vsak dan sporoči nekaj novega in posebnega. In o tem se da vedno znova še bolj zanimivo pisati. Roman Trije razlogi je hudomušen izsek enoletnega življenjskega cikla mamice dveh liliputančkov, žene in zanimive mlade ženske. <p/> Zgodba skozi prvoosebno pripoved (Ksenijino) predstavi različne osebe. Negativko Vlasto, karieristko Darjo, razmazano Niko in nesrečno Veroniko, Ksenijino družino in širši krog znancev, skozi katere slika svoje nenavadne podobe. Za razliko od mnogih drugih avtorjev se na kritičnih mestih zateče v resničnost, vsaj tako sem jo razumel. To je zelo nenavadno. Avtorica ne deluje niti malo naivno, prej bi rekel sveže in mladostno. Kljub izkušnjam ima, po mojem mnenju, skoraj preveliko zaupanje v okolje in v druge ljudi. Kako prekleto se moti, bo še spoznala. To bo spoznala tudi cela njena generacija. O tem ne more biti nobenega dvoma. Nezaupljiva je le do svojega partnerja, ki jo ima verjetno od vseh ljudi najraje in jo najbolj spoštuje. To me niti malo ne čudi. Vse ženske, kar jih poznam, so take. <p/> Brez ene same izjeme. :) <p/> Tudi humor je v Treh razlogih. Dober in lepo napisan. Aleksandri se lahko smejimo na mnogih mestih. Sam sem se najbolj tam, ko opisuje strastno ljubljenje, kjer sta si Ksenija in Marko na glavah prislužila buške na isti polici. Položaje sta menjala, o tem ni nobenega dvoma. Pa ko ji telefon padel v lužo ali pa ob srečanju s fantom od stroja. <p/> Takole pa opisuje svoje tehtanje in se enkratno ponorčuje iz modnih zapovedi. Z redko videno samoironijo ženske z malce načeto samozavestjo, ki na koncu zelo gladko preide v simpatičen sarkazem: <p/> Slekla sem se do golega, da bi bil rezultat čim bolj precizen. Še lulat sem šla prej, da ja ne bi trpela še na račun nepotrebnih par gramov. In potem usodni korak. Zdelo se mi je, da tanka plošča kar ječi pod mojo težo. Zamižala sem, si še enkrat rekla, da rezultat ni pomemben, saj ga bom tako ali tako v kratkem popravila, nato pa sem brž odprla oči in pogledala navzdol. 69 kilogramov. Strašna sedmica je bila preklemansko blizu. V želodcu me je stisnilo, brž sem sestopila in nato še enkrat stopila na tehtnico. Nikar ne počnite tega, razen če ste presuhi! Zdaj je namreč ta španski škorenj pokazal gladkih 70. Skočila sem dol, kot bi me spekle koprive, in se uprla nagonski želji, da bi še enkrat poskusila - mogoče bo pa rezultat vendarle bolj normalen, recimo kakšnih luštkanih 62. Bilo je jasno, da tehtnica čuti moje muke in jih namerno še poglablja z dodajanjem sala na moje utrujene kosti. <p/> Skozi samoironijo pa se bridko posmeje tudi svetu, v katerem so Barbike ideal ženske lepote in podobnim rečem. <p/> Tiste Barbike, s katerimi se lahko pogovarjaš kot s televizijo ... :) <p/> 3. <p/> Jezik je poseben. Samonikel in se po nikomer ne zgleduje. Malo vleče na Gosposvetsko polje, samo je bolj moderen in precej nenavaden. Vidi se, da Aleksandra piše tudi poezijo, precej dobro, po mnenju poznavalcev, mimogrede rečeno. Jezik je inovativen v opisovanju sodobnih reči in prepleten z manj znanimi besedami za okras in poslastico. Včasih celo preveč, celo s pediatričnimi in drugimi medicinskimi izrazi. Še jaz nisem razumel, pa sem študiral medicino. Ne verjamete? Res sem jo, samo to je bilo davno, ko sem hodil v sedmi razred osemletke. Že takrat sem bil zelo nadarjen, čeprav tega niso dosti cenili, le ena sama sošolka je imela razumevanje za moj študij. Prebral sem medicinsko enciklopedijo, vsa gesla na A in B. In simptome vseh tistih bolezni sem imel. Razen belega toka ali pa ga še nisem znal prepoznati v prvem letniku. Zato sem tisti študij opustil. Zaradi zdravja, predvsem. :) Tudi struktura samega teksta je precej nenavadna. Začetek in konec romana sta simetrična, ponovijo se iste besede. Skozi ves tekst se pojavlja mantra treh razlogov, ki so zato kot nekakšna rdeča nit ali literarna glasbena tema. Tam so še druge strukturne in stilske prvine, ki pa za ljubiteljsko doživljanje in razumevanje vsebine niso najbolj bistvene. Zato jih prepuščam strokovnjakom, da bodo imeli o čem sploh pisati. <p/> Precej dober tekst je to. Pa bo dobil kakšno nagrado? Premišljujem. Težko. Že zato, ker ga je napisala mlada ženska, nima prav dosti možnosti. Čeprav ... Kljub vsemu se nekaj dogaja s temi nagradami. Nekaj heretičnega. Nekaj mešajo zdaj tam, šeflajo in spreminjajo. To je dobro. Vsaj tako sem razmišljal na Rožniku, ko sem poslušal simpatične Kombinatke, ki so pele neko pesem. Tekst zanjo je napisala Mah, če morda niti tega ne veste. Da dobi Vojnović več glasov kot Jančar? To pa je nekaj! Za Vojnovića, seveda. Malo manj za Jančarja. To je heretično in drugače, kot je bilo. Zato, da se face v okvirčkih včasih zamenjajo. Tudi za to gre. Da je kaj svežega za v dnevne novice in da niso kar naprej lanske. Teh dveh knjig še do danes nisem prebral. Nimam časa. Razen malo v podlistku. Če že, raje berem Lainščka in Mazzinija. Ali pa poezijo, če že nimam za početi kaj bolj pametnega. <p/> Zaradi vsega tega upam, da ima Aleksandra s Tremi razlogi nekaj šanse. Prav bi ji prišla kakšna nagrada, verjetno bolj kot prej omenjenim avtorjem. Pa še nihče se ne bi preveč jajcal. Se ne bi imel za kaj, vsaj po mojem mnenju. Tudi za to so več kot trije razlogi. Pa še trideseta obletnica njenega pisanja bo kmalu, ker je precej pohitela s pisanjem. Že pri štirih letih ... :) <p/> Opozoriti želim še na neko posebno vzdušje, ki veje iz teksta. Meni se zdi bulgakovsko, čeprav tega ne znam dobro pojasniti. Tam sicer ni nobenih komunističnih aparatčikov in nikomur s tramvajem ne odrežejo glave. Nekaj vendarle je, če ne tega ne bi čutil. Samo, povedati ne znam dobro, ker sem pač le ljubitelj literature in vam tu pišem svoje mnenje predvsem za to, da vzamete knjigo v roke. <p/> Samo za to v resnici gre.


Stoner bo sprejet med motociklistične legende <p/> Sepang, 11.10.2013, 12:49 | M.J. / STA <p/> Dvakratnemu svetovnemu prvaku v kraljevskem razredu motoGP Caseyju Stonerju so izkazali posebno čast. Avstralca bodo prihodnji teden med preizkušnjo svetovnega prvenstva za motociklistično veliko nagrado na Phillip Islandu, kjer je slavil šest zaporednih zmag, sprejeli v hišo slavnih, med legende motoGP. <p/> Avstralec Casey Stoner se bo v dvorani slavnih pridružil takšnim veličinam tega športa, kot so Giacomo Agostini, Mick Doohan, Geoff Duke, Wayne Gardner, Mike Hailwood, Daidžiro Kato, Eddie Lawson, Anton Mang, Angel Nieto, Wayne Rainey, Phil Read, Jim Redman, Kenny Roberts, Jarno Saarinen, Kevin Schwantz, Barry Sheene, Freddie Spencer, John Surtees in Carlo Ubbiali. Stoner bo 20. član dvorane slavnih motoGP. " Gre za enega najboljših dirkačev v zgodovini motoGP. Gre za izjemnega dirkača, ki je naredil nekaj res posebnega, ko je svetovno prvenstvo osvojil dvakrat za krmiloma dveh različnih motorjev, Ducatija in Honde, " je odločitev o sprejemu v hišo slavnih utemeljil predsednik uprave španskega podjetja Dornam Sports Carmelo Ezpeleta, lastnika medijskih pravic prvenstva motoGP. <p/> Stoner se bo leto po upokojitvi vrnil na Phillip Island ter odpeljal častni krog, pri tem se mu bosta pridružila Wayne Gardner in Mick Doohan. " Počutim se tako ponižnega, ker so na takšen način prepoznali vse moje dosežke, z veliko častjo bom sprejel to nagrado, je nekaj, česar nisem nikoli pričakoval, " je dejal 27-letni Avstralec, ki je v motociklistični karavani dominiral v sezonah 2007 in 2011. <p/> Stoner se je je po koncu zadnje dirke sezone 2012, ki je potekala v Valencii, upokojil, s statistiko 45 zmag na dirkah za veliko nagrado in 89 uvrstitev na zmagovalni oder ter 43 priborjenimi prvimi startnimi položaji.


Ljubitelji gora in planin so že četrto leto zapored izglasovali Naj planinsko pot. Zmagovalko izbora, ki poteka pod okriljem akcije Očistimo naše gore in Planinske zveze Slovenije, so organizatorji razglasili v okviru posveta o varni hoji v hribe z otroki. Z osvojitvijo naziva Naj planinska pot 2021 bo sredstva za obnovo letos prejela ena najzahtevnejših poti v skupini Grintavcev, ki vodi na Koroško Rinko s Kranjske koče na Ledinah. Na pot, ki je zaprta že vse od leta 2018, se bodo pohodniki znova lahko podali po zaključku njene obnove, predvidoma konec letošnjega poletja. <p/> Naj planinska pot 2021 je postala ena najlepših, a tudi najzahtevnejših poti v Kamniško-Savinjskih Alpah: pot s Kranjske koče na Ledinah na Koroško Rinko, za katero skrbi Planinsko društvo Kranj. Na drugo in tretje mesto sta se tokrat uvrstili Jubilejna planinska pot Vršič–Zadnje Plate–Prisojnik skozi zadnje okno in pot, ki poteka skozi Pekel–Rjavino–Dom Valentina Staniča–pot čez Rž–Kredarico.


Prihaja novi Creo 8 <p/> Novi Creo 8, ki prihaja to pomlad, inženirjem prinaša še več zmogljivosti, s katerimi je moč hitreje in enostavneje razvijati boljše izdelke. <p/> Robi Rep, 09.04.2021 <p/> branja <p/> Creo že zdaj predstavlja najboljšo izbiro za inženirje, ki stremijo k odličnosti pri razvoju izdelkov. S prihajajočo različico Creo 8 bo pot do uspeha še lažja. <p/> Odkrijte njene ključne novosti in povprašajte naše aplikativne inženirje vse, kar vas še zanima o novem Creo 8.


Fotovoltaika je v zadnjih letih v Sloveniji znova dobila zagon, saj vedno bolj narašča gradnja sončnih elektrarn za samooskrbo. To pomeni, da proizvajamo elektriko izključno za svoje potrebe, morebitnih presežkov pa ni mogoče prodajati distribuciji. Glavni princip sončne elektrarne je, da sončno energijo pretvori v električno, to pa naredi s pomočjo sončnih celic, ki so osnovni gradniki fotonapetostnih modulov. <p/> Z vidika ekologije velja fotovoltaična elektrarna za čisto in okolju prijazno, saj ne povzroča nobenih emisij toplogrednih in drugih plinov. Sončna energija je, po vodni in vetrni energiji, tretji najpomembnejši vir obnovljive energije glede na zmogljivosti. Več kot 100 držav po svetu uporablja sončno energijo. Fotovoltaika je lahko nameščena na zemlji ali pa vgrajena na streho ali stene stavbe. <p/> V sončni elektrarni se elektromagnetno valovanje Sonca pretvarja v enosmerni električni tok in napetost. Proces pretvorbe je popolnoma neslišen, varen, zanesljiv in okolju prijazen, poteka pa tudi ob difuzni sončni svetlobi. Fotovoltaika oziroma fotonapetostni sistemi lahko delujejo vrsto let in potrebujejo malo vzdrževanja ali posredovanja po njihovi začetni namestitvi, tako da so po začetnih investicijskih stroških, obratovalni stroški fotovoltaične elektrarne zelo nizki v primerjavi z obstoječimi tehnologijami za pridobivanje električne energije. <p/> Kaj je fotovoltaika – fotovoltaični modul srce fotovoltaične elektrarne <p/> Srce vsake sončne elektrarne oz. fotovoltaike (tudi za lastno uporabo) so fotonapetostni moduli, ki predstavljajo generator sončne elektrarne. Seveda pa so nujen del vsake sončne elektrarne tudi razsmerniki, pritrdilna konstrukcija, zaščite in priključno merilno mesto. <p/> Fotovoltaična elektrarna je sestavljena iz dveh sklopov osnovnih elementov. Prvega predstavljajo fotonapetostni moduli, ki predstavljajo srce sončne elektrarne in imajo vlogo pretvarjanja elektromagnetnega valovanja sonca v enosmerni električni tok in napetost. Drugi sklop so elektroenergetski elementi, ki služijo uporabi proizvedene električne energije za posamezne namene. Mednje spadajo: razsmerniki, nosilna konstrukcija, priključni kabli, DC in AC spojišča, regulatorji, akumulatorji, stikalne in zaščitne naprave ter ostali inštalacijski material. <p/> Fotovoltaični modul je sestavljen iz zaporedno vezanih enakih sončnih celic. Glede na tipe vgrajenih sončnih celic je fotovoltaika (oz. moduli) lahko narejena iz kristalnih celic (polikristalni in monokristalni moduli) ali pa iz amorfnega silicija. Modul je sestavljen iz več zaporedno vezanih sončnih celic (med 36 do 72 kos/modul), katere se umestijo med površino kaljenega stekla in posebne EVA folije. Robovi takoimenovane sendvič konstrukcije se zatem zatesnijo z aluminijasto folijo, na hrbtno stran modula pa se montira priključno dozo. Vse skupaj se nato uokviri v aluminijast okvir. <p/> Fotovoltaika praktično ne potrebuje vzdrževanja in delujejo izredno zanesljivo. Redno vzdrževanje, ki je potrebno, je enkrat letno čiščenje površine modulov v primeru večje zaprašenosti ali zamazanosti, v primeru samostojne postavitve fotovoltaike doma (za lastno uporabo) pa skrbimo, da okolico vzdržujemo in v primeru zaraščenosti očistimo. <p/> Fotovoltaična elektrarna – postavitev zahteva premišljeno načrtovanje <p/> Osnovni pogoj za postavitev fotovoltaike je osončena površina, na katero ne pada senca. Je pa mogoče veliko izzivov glede orientacije objekta, njegove lege in naklona strehe, mogoče rešiti z nosilci za module. Fotovoltaični paneli se po možnosti montirajo na sončno južno stran strehe ali drugam, če na južno ni mogoče, pod naklonskim kotom 32 stopinj. Pri odstopanju od optimalnega naklona na primer za 20 stopinj se učinkovitost zmanjša za približno pet odstotkov, z odstopanjem od južne smeri na vzhod ali zahod pa izgubimo najmanj 15 odstotkov. Zato naj bo odstopanje od južne smeri čim manjše. Višina sončnega sevanja je zelo odvisna od širše in ožje lokacije stavbe, veliko tudi od letnega časa in vremena. Poleti je sončno sevanje pod večjim kotom – okoli 64 stopinj, pozimi pa nizko – le pod 16 stopinjami. Računati je z manjšimi energijskimi odbitki, ki zahtevajo večjo površino sončnih celic in večjo streho, tudi na lokacijah z manjšim sončnim sevanjem. Navedene slabosti in zraven še nestalnost in odvisnost od klimatskih razmer je treba upoštevati pri načrtovanju. Dejstvo je, da je učinkovitost toliko večja, kolikor je sončno sevanje močnejše. V toplejših krajih je sončno sevanje bistveno močnejše, zato so rezultati tam veliko ugodnejši. <p/> Fotovoltaika za lastno uporabo električno energijo najpogosteje uporablja pri ogrevanju sanitarne vode <p/> Fotovoltaika za lastno uporabo, sestavljena le iz nekaj (dva do pet) modulov, proizvedeno električno energijo najpogosteje uporablja pri ogrevanju sanitarne vode. Količina proizvedene električne energije je dokaj nizka, poleg tega pa se vam še ni potrebno ukvarjati z raznimi dokumenti, ki pa jih morate urediti v kolikor želite proizvedeno energijo oddajati v omrežje. <p/> Večje oziroma sončne elektrarne, kjer je fotovoltaika sestavljena iz večjega števila modulov, proizvedejo tudi precej večjo količino električne energije. V tem primeru se vam najbolj izplača urediti vso dokumentacijo in si s tem pridobiti pravico do oddajanja električne energije v omrežje. <p/> Ta možnost vam bo zagotovo prinesla največji dobiček, saj je cena zelene energije, ki jo proizvede sončna elektrarna, tudi do trikrat večja od običajne električne energije. Torej, če bi proizvedeno energijo uporabljali v gospodinjstvu, bi bil dobiček trikrat manjši, kot če jo oddajate v omrežje. <p/> Sončna energija je neomejena, čista in brezplačna. Z uporabo sončne energije se izkazujemo tudi kot okoljsko ozaveščena oseba. Vabljeni v podjetje Sol Navitas.


Opis: Za urbana območja so zaradi velikega števila prebivalcev in ekonomskega razvoja značilni veliki pritiski na okolje. V preteklosti so bili ti posledica delovanja industrijskih obratov in individualnih kurišč, zdaj pa so v veliki meri rezultat povečevanja cestnega prometa. Dobro poznavanje razmer na področju onesnaženosti zraka, ki ga povzroča promet v mestu, je temeljni pogoj za izdelavo učinkovitih programov varstva okolja in načrtovanje ukrepov za zmanjšanje prekomernih koncentracij onesnaževal v zraku. Emisije onesnaževal iz cestnega prometa je težko izmeriti, zato jih računamo na podlagi prometnih podatkov in specifičnih emisijskih faktorjev za posamezne kategorije vozil. Metodologije, ki se uporabljajo za nadzor emisij iz prometa, se med seboj razlikujejo glede na vhodne podatke, emisijske faktorje in način izračuna emisij. Z uporabo metodologije COPERT IV, ki je predpisana za poročanje o nacionalnih emisijah v okviru Evropske okoljske agencije, je pa zaradi teže dostopnih vhodnih podatkov in zahtevnosti uporabe manj primerna za poročanje na ravni občin, smo določili emisije za mesti Maribor in Celje. Na podlagi rezultatov metodologije COPERT in podatkov iz literature smo razvili poenostavljeno metodologijo, ki zahteva manj vhodnih podatkov, je preprosta za uporabo in hkrati učinkovita. Primerjava rezultatov poenostavljene metodologije z izračuni metodologije COPERT IV je pokazala, da je poenostavljena metodologija primerna za oceno skupnih emisij onesnaževal CO, NOx in PM10 iz cestnega prometa za celotno mesto Maribor in manjša mestna območja, primerna je tudi za oceno emisij CO, NOx in PM10 iz cestnega prometa po kategorijah vozil za mestna območja s številom registriranih vozil nad 20.000 ter za oceno skupnih emisij CO, NOx in PM10 iz cestnega prometa za manjša slovenska mesta. Zaradi pričakovanih sprememb strukture vozil v mestih bi bilo treba poenostavljeno metodologijo preveriti in nadgraditi vsaka tri leta Najdeno v: ključnih besedah Povzetek najdenega:... EMISIJE, ONESNAŽEVALA, CESTNI PROMET, URBANO OKOLJE, COPERT IV... Ključne besede: EMISIJE, ONESNAŽEVALA, CESTNI PROMET, URBANO OKOLJE, COPERT IV Objavljeno: 20.03.2013 Ogledov: 200 Prenosov: 26 Polno besedilo (4,15 MB)


Neustrezen <p/> vprašanje vedno dobi odgovor ! <p/> 722 OGLEDOV 0 KOMENTARJEV <p/> Za vse posledice napačnih, nepravočasnih ali neodločitev, je VEDNO kriva vlada, ki ima vajeti v rokah ali drugače rečeno, ima škarje in platno. Tudi za neodgovorno delo celotnega državnega in javnega sektorja, ki sedaj ko je že kriza, ne bi nosila posledic za tisto, kar je povzročila. Spet bo vse zgorelo na malem človeku, brezpravnemu delavcu in kmetu. Rezi bi zato bili potrebni tam, pri sebi, ne pa na delavcih, upokojencih, socialno šibkih, ščiti pa se lenobe, zviteže in lažnivce ter prefrigane cigane. Nisem šovinist, kot me bo morda sedaj kdo obsodil, se mi pa smilijo ljudje, ki za to niso nič krivi in trpijo, drugi prej našteti pa se smejejo iz njih, češ, "meni pa niti delati ni treba in mi je lepše kot tebi....". Na vse to sem opozarjal že precej nazaj, zato van v osvežitev sapomina pošiljam nekaj tega.


MEDVEDEK <p/> Tacal je medvedek sam po gozdu. Tm so ga našli fantiči in ga obkolili: »Jejkate, kako lepo dlako ima in kako je debelušen, gotovo ga mama hrani z medom! « so kričali in se mu smejali. Pa so fantiči sklenili, da ga bodo dali pri brivcu ostriči do golega, mehko, dolgo dlako pa bodo prodali za sladoled. Kričali so: <p/> »Na balinc! « <p/> Hočeš-nočeš, moral je medvedek z njimi – v brivnico. <p/> »Ostrižite nam ga, za vsako ceno! « so kričali v mojstra in ta je posadil zverinico na stolček, misleč da je kuža. Kosmatinec se je branil, ko pa je zagledal sebe v ogledalu, se je spomnil na mamo. Za hip se je celo pomirlil, misleč da tako pač mora biti. Brivec ga je strigel, fantiči pa so ga držali pr miru. Bil je vedno bolj gol. Dlaka je letela z njega kot s kuštravega fantalina. Ko pa ja je mojster strigl okoli popka, ga je tako žgečkalo, da je izmuznil eno taco in z njo mahnil mojstra po plešasti glavi. <p/> »Proč, proč s to mrcino, kaj pa mislite, plačajte, in mi ne prihajajte več s takimi šalami,« je vpil mojster, »jaz ne prenesem vaših norčij! « <p/> Otroci so pograbili medvedka in zbežali. Ostriženega na balinc so v gozdu izpustili in gledali, kaj bo. <p/> Medvedek jo je ubral k potoku in se pogledal v vodi, kakšen je. Bilo ga je tako sram, da jo je ubral globoko v gozd. Spotoma je stopil na osje gnezgo. Ose pa vanj. Valjal se je, brundal in jih hlastal. Nato je ves nesrečen zaspal. <p/> Nad njim so se zbrale srake in vsi drugi ptiči in vpili: <p/> »Hej ti, idi naprej! « <p/> Iz medvedka pa je le postal medved s prelepim kožuhom, najlepšim v vsej soseski. Vse medvedice so se zaljubile vanj, on pa se je oženil le z eno. Imela sta ljubke medvedke, ki še danes živijo, če jih niso divji lovci vzeli na muho. <p/> ŽIVALI <p/> V luknji v obzidju starodavnega mesta ob morju je živela žival, kakršne naša Gabrijelca še ni videla: imela je štiri tačke s krempeljčki, glavo, trup in dolg tanek rep. Telo so ji pokrivale svetle rjave luskinice. <p/> Preden je žival skuknila v črno luknjo v obzidju starodavnega mesta ob morju, je pokazala Gabrijelci jezik. <p/> »Mama, žival pa mi je pokazala jezik! « je rekla Gabrijelca užaljeno. <p/> Mama pa: <p/> »Nič ne maraj, ničesar hudega ti ne bo storila, vidiš, da je pobegnila v črno luknjo! « <p/> »Ali ima žival ata pa mamo? « je vprašala Gabrijelca. <p/> »Da, tudi ta žival ima ata in mamo! « je rekla mama Gabrijelci. <p/> »Kje pa imajo stanovanje, žival, njen ata in mama? « <p/> »Veš, ker je bila žival poredna in je kazala jezik tudi atu in mami, je morala od doma. Sedaj prebiva sama v luknji tega zidu. Nekoč se je splazila celo na velikoladjo v pristanišču in se tako odpravila po svetu. Ves čas se je skrivala pred hudimi pomorščaki. Ko se je ladja končno vrnila v to starodavno mesto ob morju, se je žival rešila na kopno. Starša je odtlej še bolj nista marala. In tako živi žival čisto sama v tej luknji tega starodavnega mesta ob morju! « je končala mama. <p/> »Kaj pa žival papa? « <p/> »Ker nima žival zob, mora jesti muhe in črve,« je dejala mama. <p/> »Uh, muh in črvov bi jaz ne mogla jesti! « se je zdrznila Gbrijelca. <p/> »Ja, le pridna bodi, ne uhajaj od doma in ne kaži nikomur jezika, ne jezikaj in ne jezi se, pa ti bo dobro ob meniin atu! Porednim ljudem se zgodi, da morajo v črno luknjo. Viš, na primer tudi lisica, jazbec, miš in podgana...« <p/> »Saj res, mama! Pridna bom, ne pa poredna kot jazbec in lisica! « je zaključila pogovor Gbrijelca. <p/> KUŽA <p/> Gabrijelca – edinka si je zaželela še bratca. Ker v porodnišnici niso imeli nobenega več zanjo in bo morala ostati pač sama, si je zaželela vsaj kakšno živalico, pa najsi bo kužek, muca ali ptiček. Sčasoma je spoznala vse pasje pasme, najbolj pa si je želela pudeljna – kodrčka, tisto okrasno mestno ščene, ostriženo na leva, čeprav se boji vsga, kar leze in gre, še zlasti pa se trese, kadar se prikaže kak večji pesjaner, da ga je treba vzeti v naročje. <p/> Ata je moral Gabrijelci venomer dopovedovati, da so zlasti pudelji zanič pri hiši, le v nadlego, saj niso nikaki varuhi, ker si neupajo ugrizniti, in je težko z njimi, če ni vrta, po katerem bi tekali in ob plotu, grmu ali drevesu opravili svojo potrebo. Taki so bili atovi nasprotujoči nauki, toda Gabrijelca je le sanjala o psičku. <p/> Koje že znala pisati, je napisala učitelju Foltinu pismo, naj prihrani enega pasjega mladiča – malega mešanca za njo, da se bo pripeljala z avtobusom ponj. Pravilno je nalepila znamko, napisala naslov in odposlala pismo. <p/> Učiteljj Foltin je vzel njeno pismo resno. Sam je pripeljal pasjega mladiča – dojenčka – v mesto v upanju, da mu bo pri Gabrijelci dobro. <p/> Tako se je Gabrijelci izpolnila prva želja: postala je ponosna gospodarica ljubljenega kužka. Imenovala ga je Medo, ker je bil še najbolj podoben medvedku. <p/> Seveda je morala pokazati svojega medeka vsem otrokom v soseski. Vsi bi radi imeli takega kužka, a ta je bil samo njen. S časom ga bo naučila vsakršnih umetnij in jo bo zvesto čuval, če bi prišel kdaj kak človek z zlemi nameni, zato pa bo ona skrbela, da mu bo dobro pri njej! <p/> Najbrž zato, ker je bil Medo z dežele, se v mestu prve dni ni znal prav obnašati in je opravil potrebo kar na preprogo. Mama je zadevo potrpežljivo počistila. Ker pa se je to zgodilo še nekolikokrat, je postajala nevoljna. Ponoči pa je pogrešal Medo toploto svoje mamice in si je tudi poželel njenega mleka, zato je jokal in praskal po vratih, da ga je morala mama djati atu pod odejo, kjer je zaspal, ležeč na hrbtu kot ata. <p/> Ko pa smo morali zjutraj vsi trije od doma, je Medo ves dopoldne žalostno cvilil in klical Gabrijelco. Tako bi bilo vse dni, zato ji je začela mama dopovedovati, da tako ni več mogoče dalje, da bo začelo po stanovanju smrdeti, da bodo vrata vedno bolj opraskana in kaj še! Še nekoliko dni je potrpela, slednjič pa je ukazala, naj napiše učitelju Foltinu, naj si pride po kužka, ker ga ne morejo imeti. <p/> In se je učitelj Foltin zelo začudil, s čim neki se je ljubka živalca tako zamerila. In je Medka zares spet djal v avto in ga odpeljal. <p/> Gabrijelca je molče prenašala prvo žalost. Spoznala je, da kužka ne more imeti. Za spomin nanj je prilepila v album barvno fotografijo sebe z Medkom v naročju. <p/> ŽIVAL <p/> Gabrijelca je zagledala na vrhu osata drobno žival. Bila je rdeča z drobnimi pikami po hrbtu, glavico pa je imela vso črno. Vrtela se je, kot bi ne znala poti na zemljo. Nekam više bi očitno rada, pa je zdrknila na zemljo. Lezla je in lezla, Gabrijelci gor po nogi, na krilo, s krila na roko, z roko pa čisto na konec Gabrijelčinega prstka. Ne, ni je ugriznila. <p/> Ko jo je Gabrijelca ogledovala in je dvignila prstek k očem, se je začela živalca sukati in se vrteti. Nato je dvignila dva pokrovčka, pod njima pa razprostrla dvoje prozornih kril, in je zletela, visoko in daleč – v širni svet. <p/> Ko bi znala Gabrijelca vse to! Njeno krilo se v vetru komaj napne, zleteti pod nebo z njim pa ne more. Čemu je vse to tako? Rada bi tudi ona poletela v svet, ki je namenjen vsem... <p/> Živalca je bila pikapolonica. Ata je vzel pero in napisal pesem po pikapolonici: <p/> Pikapolonica krila razpela je in poletela je v modro nebo. <p/> Deklica ji veli: Vrni se še kedaj, srečo prinesi mi, v dlan mi jo daj! <p/> ZMAJČEK <p/> V luknji zidu iz velikega kamenja je živela žival – zmajček. Morda je bil sin velikega zmaja, o kakršnim nam je pravil sosedov Ferdinand. Smukal je zmajček iz luknje v luknjo, drugega dela menda ni imel. <p/> Pa pride mimo fant s torbo. Zmajček mu pokaže jezik in hoče smukniti v lukno. Užaljeni fant mu odtrga rep in ga vtakne v torbo. <p/> A glej: naslednjega dne mu zmajček zopet pokaže jezik. Fant se razjezi, mu odtrga rep in ga vtakne v torbo. <p/> To je fant storil tudi tretji, četrti dan počitnic. Ko je imel že precej repov v torbi, jih je povezal v en sam dolg rep, vrgel en konec kvišku – čez oblak, splezal na oblak in gledal svet pod seboj. Videl je mesta ob morju, ladje in otoke. Tako je jadral na mehkem oblaku okoli sveta. In sonce ga je grelo, da je zaspal. <p/> Očitno je postal lačen. Ko je pogledal na zemljo, je spet videl stari zid pod seboj. Spustil se je po zvezanih repih proti zemlji. Postavil se je na noge naravnost pred slaščičarno ob morju. Brž je naročil čokoladni, borovničev in vanilijev sladoled. Že ga je nesel k ustom, ko se je predramil doma v postelji. <p/> Razmišljal je, ali je bil to privid ali resnica. <p/> PTIČEK <p/> Če že Gabrijelca ni smela imeti psička, si je izprosila pri mami in atu ptička. Vsi trije so nekega dne vstopili v trgovino s ptički. <p/> Joj, koliko je bilo tam kletk in v njih vseh vrst papagajškov: zeleni, beli in modri, pa rumeni, pisani in beli kanarčki. Pa grlice! Poskakovali so s paličice na paličico, se pozibavali, se spreletavali, plezali, čebljali in drug drugemu prepevali in se stiskali v skupinice. Gabrijelca je samo odpirala oči, najrajši bi imela kar vse, vsi so bili enako ljubki. Izbrala je modrega papagajčka, ata pa je moral seči v žep in že so korakali s ptičnico čez trg in po ulicah proti idomu. <p/> Mama je namestila kletko v kuhinji v jedilnem kotu. Ata je pristavil, naj bo kletka kar odprta, da ne bo ptič venomer zaprt kot kak razbojnik. In je pri tem tudi ostalo. <p/> V kuhinji pa papagajček ni našel ničesar, kamor bi se lahko usedel. Zakrožil je v zraku v obliki osmice in pristal na svoji kletki, odkoder si je ogledoval svoje novo okolje, ko pa je postal lačen ali žejen, je smuknil v svoj domek. <p/> Skrb za čiščenje kletke, za hrano in vodo je prepustila Gabrijelca kar mami in atu. <p/> »Tako je: otroci si nekaj poželijo, ko pa to dobijo, se za tisto več ne brigajojo! « je deklamiral ata. <p/> Gabrijelca je čakala, kdaj bo začel papagajček govoriti. Venomer mu je ponavljala neke čarobne besede, ptič pa nič! Ata je pravil, da je poleg mačke, psa, konja in slona papagaj gotovo izredno pameten prič, samo razumeti ga je treba. In da so ubogi ptiči, ki morajo živeti v cigaretnem dimu in čivkati družbi notri do polnoči. Menil je še, da ptičji govor prav gotovo ničesar ne pomeni, saj še človeški pogovori večkrat nimajo ne glave ne repa. Gabrijelci je naročil, naj pusti ptiča pri miru, naj se obnaša po svoje. <p/> No, prileteti atu na prst se je kmalu naučil. Ata je prinesel v kuhinjo prazen cvetlični lonec, na katerem je rad sedel in se oziral po kuhinji, v sobo pa ni maral. S časom je vreščal, če je iz pipe kapljala voda, če je v loncu začelo vreti in kadar so vsi trije odhajali od hiše. Skrbno je opazoval iz daljave, ko mu je mama čistila kletko. Tudi Gabrijelco je poznal in je sploh postal član družine. <p/> Ker se je zdel Gbrijelci ptiček nekako samotarski, je začela sitnariti, naj mu kupijo še družico. Nekega dne sta z mamo prinesli domov rjavo grlico. <p/> Ata je gledal izpod čela. Ker pa je v mladosti tudi sam imel grlico, je lahko ostala pri hiši. <p/> Tudi papagajček jo je gledal izpod čela. Radovednost ali celo ljubosumnost ga je gnala h grlici na obisk. Morda je ogrožala njegovo kraljestvo. Kako se je čudil, ko mu je grlica skušala zapeti. Zletel je k njej v kletko, jo ščegetal s kljunčkom in jo drezal, dokler ni zbežala iz kletke. Nežna in potrpežljiva je čakala, kda se bo lahko vrnila, kdaj bo papagajček nehal kraljevati na njeni palčici in uživati njeno hrano. V naslednjih dneh mu je hotela vrniti obisk, toda v njegovo kletko ni smela. <p/> Preveč je bilo duha po grlici, preveč čiščenja in skrbi za oba. Mama je rekla atu, da mora eden izmed ptičev od hiše. <p/> »Grlica bo morala proč! « je sporočila mama Gabrijelci. Ko nekoč hčerke ni bilo doma, je pograbila kletko in jo nesla v prodajalno ptičkov rekoč: <p/> »Tu jo imate in jo imejte. Dajte jo, komur hočete! « In je šla. <p/> Prodajalka je osupnila. Gledala je za čudno žensko, ki je urnih korakov izginila po najbližji ulici. S čim neki se ji je ta ljubka živalca tako zamerila? Kaj naj stori s ptico: naj jo zares komu podari ali še enkrat proda? je razmišljala. Nekoč jo je zares prodala. <p/> Ata se je nekaj hudoval zaradi mamine prenagljenosti. Mama pa je samo rekla: <p/> »Tako več ne gre! « <p/> PAPAGAJČKOVA SMRT <p/> Štirikrat je bil Koki zelo žalosten: ko je Gabrijelca z mamo in atom odšla na morje na počitnice in je moral k tujim ljudem, ki jih ni poznal in ni bil navajen novega okolja, pa četudi se mu je sicer dobro godilo. <p/> V začetku petega leta svojega življenja pa je nekega dne padel s paličice v kletki in obležal vznak – mrtev. Živinozdravnica je ugotovila, da ga je zadela srčna kap, ker mu je ata dajal kekse. Vsi trije so žalovali za njim. <p/> Kokčevo trupelce, zavito v časopisni papir, je Gabrijelca spoštljivo zagrebla ob zidu na dvorišču. Grobek je obložila s kamenčki, na sredo pa mu je položila droben venček. <p/> Nekega dne je Gabrijelca krčevito jokala. Skozi solze sta ata in mama zvedela, da je nekdo opustošil Kokijev grobek in razmetal cvetje, venček in kamenčke. Trdila je, da se bo na sestanku hišnih prebivalcev pritožila zoper to barbarstvo. Ata in mama sta ji rekla, da so to nedvomno storili poredni otroci, če jim je povedala, da je v grobu pokopan njen Koki. Ko jo je ata vprašal, če so tudi Kokčevo trupelce izbrskali, je odkimala in se nekoliko potolažila. Sama ga je šla izkopat in prinesla na balkon, kjer ga je ponovno zakopala av cvetličnem koritu, na nov grobek pa mu je položila prvo pomladno cvetje, pa nov venček, v prst pa je zataknila lesen križec s tančico z neke mamine obleke. Sredi marca mu je nekega večera prižgala dve svečki. Lepo sta svetlikala plamenčka in obsevala stene balkona. <p/> Spomin na Kokca še živi v družini. V kotu, kjer je domoval, je sedaj prazno. Še vedno se jim zdi, da bo zapel in priletel Gabrijelci na glavo.


Organi združenja <p/> Občni zbor <p/> Je najvišji organ društva Združenja SUGU, ki je sestavljen iz vseh članov društva. Občni zbor je sklepčen, če je ob napovedani uri prisotnih najmanj 50 % članov. <p/> Občni zbor z večino glasov prisotnih članov izvoli člane organov upravljanja na podlagi vnaprej predložene liste kandidatov vseh organov upravljanja. <p/> Upravni odbor <p/> Gal Gjurin <p/> Saša Lendero <p/> Jan Plestenjak <p/> Zoran Predin <p/> Matjaž Zupan <p/> Predsednik Združenja SUGU <p/> Je predsednik upravnega odbora in ima 4-letni mandat. Član je lahko na mesto predsednika izvoljen več zaporednih mandatov. <p/> Na ustanovni skupščini 30.1.2008 je bil za predsednika izvoljen skladatelj Mojmir Sepe. Na 2. redni seji Občnega zbora SUGU, 20. 6. 2012, je bil na mesto predsednika društva izvoljen Gal Gjurin. <p/> Prav tako je bil na ustanovni skupščini izvoljen odbor upravljanja. <p/> Nadzorni odbor <p/> Sestavljajo 3 člani, ki na konstitutivni seji izmed sebe izvolijo predsednika in je odgovoren občnemu zboru. Mandat članov in predsednika traja 4 leta. <p/> Njegove pravice in dolžnosti: <p/> nadziranje finančnega in materialnega poslovanja društva <p/> nadzorovanje organov društva <p/> ugotavljanje disciplinskih kršitev članov društva <p/> podajanje ocene o smotrnosti porabe prihodkov za namene in cilje oz. za opravljanje nepridobitne dejavnosti. <p/> Verifikacijska komisija <p/> Poda mnenje o kandidatovi prošnji za sprejem v članstvo. Sestavljata jo 2 člana, ki odločata soglasno.


Inženir kakovosti <p/> Naš naročnik je veliko mednarodno proizvodno podjetje, za katerega iščemo Inženirja kakovosti. Odgovoren bo za razvoj in vodenje procesa vpeljave in dela po standardu TS16949. <p/> Izzivi, s katerimi se bo srečaval izbrani kandidat / ka: <p/> - prepoznavanje možnosti za izboljševanje tehnologije za izdelavo izdelkov, oblikovanje aktivnosti in njihovo izvajanje - tehnološko obvladovanje naprav s poudarkom na kakovosti, - sodelovanje pri razvoju novih izdelkov (PFMEA, kontrolni plan, MSA, Cpk … ), - sodelovanje pri reševanju reklamacij s trga, - uvajanje, izvajanje in izboljševanje procesov za nadzor kakovosti v skladu z dogovorjenimi strategijami in cilji, - upravljanje in načrtovanje ustrezne dokumentacije, - izobraževanje zaposlenih za področje kakovosti. <p/> Zaželena znanja izkušnje in kompetence: <p/> - Univerzitetna izobrazba strojništva, - najmanj dve leti delovnih izkušenj na področju proizvodne tehnologije in najmanj dve leti na področju sistematičnega dela za zagotavljanja kakovosti v proizvodnji, - poznavanje standardov in orodij za zagotavljanje kakovosti (ISO / TS 16949), - analitične sposobnosti, - sposobnost komuniciranja na mednarodni ravni in želja po timskem delu, - dobro znanje angleščine. <p/> Kaj podjetje ponuja? <p/> - Široko paleto izzivov z odličnimi možnostmi za osebni ter strokovni razvoj, - mednarodne kontakte izven in znotraj korporacije, - dinamično delo s občasnimi potovanji, - urejeno delovno okolje, - zavzete sodelavce, ki so pripravljeni delati v skupini in stalno deliti ter krepiti svoje znanje. <p/> Delovno mesto se nahaja v okolici Ljubljane, z delom pa je možno pričeti po dogovoru.


Razlagova ulica <p/> Razlagova ulica je glede čistoče popolnoma zanemarjena. Razsvetljava je slaba, kar tudi ni primerno za center mesta.


Mešalci mesa <p/> Mešalci so na voljo v več različicah. Različni nastavki omogočajo mešanje solat, začimb, svežega mesa ter tudi zelo trdih mešanic kot na primer krompirja in moke. Mešalci so narejeni iz nerjavečega jekla, in lahko procesirajo: 30, 50, 80, 120, 180 kil mešanice. Stroji imajo varnostno mikro stikalo na pokrivalu, nagibno posodo in so preprosti za uporabo. Največji modeli imajo odstranljive mešalne roke iz nerjavečega jekla.


Skrivnostni svet gejš <p/> Gejša je japonska artistka, ki predstavlja tradicionalne japonske umetnosti. <p/> Na našem potovanju na Japonsko smo si ogledali njihove plese in se seznanili z nekaterimi japonskimi umetnostmi. <p/> Izraz geiša sestavljata besedi GEI (umetnosti ali umetnost) in SHA (oseba), prihaja iz tokijskega narečja in je bila sprejeta od tam v evropske jezike. Geiša se v času usposabljanju v Tokiu imenuje hangyoku (poldragi kamni) v Kjotu pa maiko (plešoče dekle). <p/> Največji razcvet so doživele gejše v 18. in 19. stoletju, v tem času je vladalo po njihovih storitvah veliko povpraševanje. Po prihodu Meijija na oblast se je spremenila njihova vloga ohranjanja tradicionalne japonske umetnosti. <p/> Že vsaj v 7. stoletju so na Japonskem poznali ženske artistke, poznane kot saburuke, lahko bi rekli strežnice. Šlo je za dekleta in žene, ki so ostale same, može in fante so izgubile v bojih in bitkah. Nekako je bilo potrebno preživeti, nekatere saburuke so prodajale spolne usluge, medtem so se druge, bolj izobražene, preživljale z zabavanjem gostov na družabnih srečanjih visoke družbe. Ko se je cesar 794 preselil v današnji Kjoto, so bili ustvarjeni pogoji za začetek japonske kulture gejš in kmalu zatem so ta dekleta postala sinonim za z lepoto obsedeno elito. <p/> V tradicionalni japonski kulturi moški niso bili omejeni, da bi bili zvesti svojim ženam. Idealna žena, tudi višjega sloja, je bila skromna mati in vodja doma. Po Konfuciju je ljubezen drugotnega pomena. Spolnih užitkov in romantičnih zvez moški niso iskali pri svojih ženah, ampak pri kurtizanah. Od 17. stoletja so imeli šogunati svoje užitkarske četrti, izven katerih je bila prostitucija nelegalna. V teh četrtih so bile yujoje "igralke" rangirane in licencirane. Najvišji razred yujoj, ki so predhodnice gejš, so se imenovale tayuuje. Bile so tako igralke kot prostitutke, izvajale so erotične plese in skeče. <p/> V 18. stoletju se pojavijo gejše. Te užitkarske četrti so postale kmalu glamurozni zabaviščni centri, ki so ponujali več kot samo seks. Visoko dovršene kurtizane teh okrožij so zabavale svoje stranke s plesom, petjem in igranjem glasbe. Nekatere so postale priznane pesnice in kaligrafke. Postopoma so se specializirale za nov poklic in se ukvarjale samo še z umetnostjo in zabavo. Prvi gejše so bili moški, ki so zabavali čakajoče stranke, da se srečajo z najbolj priljubljenimi in nadarjenimi kurtizanami. <p/> Vzpon gejš se je začel konec 18. stoletja. Gejše so delale v užitkarskih četrtih, dejansko so bile zaprte in jim je bilo strogo prepovedano prodajati spolne usluge, da so zaščitili posle kurtizan. Medtem ko so licencirane kurtizane nudile moškim spolne odnose, so gejše zasedle posebno nišo kot umetnice in učene ženske spremljevalke. <p/> Na prelomu iz 18. v 19. stoletje je postala gejša ženski poklic, razvpite kurtizane pa so šle iz mode. Kaj kmalu so gejše razvile svoj stil oblačenja in njihove trende so posnemale modne ženske iz vseh slojev japonske družbe. Gejše so se začele tudi rangirati, nekatere gejše so še ponujale spolne usluge, medtem ko so druge striktno zabavale svoje goste le z umetnostjo. <p/> Hud udarec so doživele gejše z drugo svetovno vojno, ko je bila ob njenem koncu razglašena vsesplošna mobilizacija na Japonskem in so morali vsi delati na poljih in tovarnah. Gejše so tudi izgubljale ugled, ker so se nekatere prostitutke pretvarjale, da so gejše, ob srečanjih z ameriškimi vojaki. Po vojni so se le redke vrnile v distrikte gejš, zavrnile so zahodni vpliv in se vrnile k tradicionalnemu načinu življenja in umetnosti, kajti status gejš se je izoblikoval v japonski fevdalni preteklosti in s tem načinom življenja ohranjajo tradicionalne standarde svojega poklica, če želijo ostati gejše. <p/> Nobenega dvoma ni, da so bile v preteklosti mlade gejše deležne tudi prisilnih spolnih odnosov in da so na dražbah prodajali njihovo nedolžnost. Potem ko je Japonska izgubila II. svetovno vojno, so se gejše razselile in njihov ugled je upadel. Z ekonomskim razcvetom Japonske v 60. letih prejšnjega stoletja se je tudi spremenil svet in status gejš. V sodobni Japonski mlade gejše niso prisiljene v seks in spolno življenje je njihova privatna stvar. <p/> Ali je Japonska tista država, kamor bi se odpravili na dopust? Zakaj? <p/> POPULARNE KATEGORIJE


OUT FIT <p/> OUTFIT je edinstvena vadba zasnovana na osnovi funkcionalne vadbe. Posebnost je izvajanje vadbe na prostem. Način vadbe in temeljna načela segajo v različne vadbene segmente in se s tem povezujejo v celoto. Torej, OUTFIT je vadba kjer obdelamo vse najpomembnejše principe sodobne vadbe: koordinacija, oblikovanje telesa, pridobivanje kondicije, moči, ravnotežja, stabilizacije, gibljivost, … Od ostalih funkcionalnih vadb se razlikuje tudi zaradi poudarka na preventivi in nadzorovanem izvajanju vaj. Bistvo je narediti nekaj dobrega za svoje telo (v vadbenem terminu čim več doseči, na čim boljši način). Vadba je primerna za vsakogar, saj se da enkratno prilagoditi na napredne vadeče kot tudi začetnike. Na svežem zraku boste tako zagotovo v 75 minutah vadbe zase našli nekaj kar vas bo navdušilo. <p/> Vadbeni termin sestavlja funkcionalno ogrevanje, abeceda teka, dinamično raztezanje. V glavnem delu so izziv predvsem vaje za moč, gibljivost, koordinacijo, eksplozivnost, ki so med seboj povezane v zanimivo zaporedje vaj, ločenih po intenzivnosti ali programirane intervalno, za čim boljše doseganje rezultatov in občuten napredek posameznika iz termina v termin. V tem delu vadbenega termina gre za oblikovanje telesa ter odkrivanje osebnih šibkosti, z jasnim rezultatom kjer je potreben napredek. Po glavnem delu sledi raztezanje in sprostitev. V vsakem primeru pa je rdeča nit celotne vadbe pridobivanje splošne kondicije in izboljšanje funkcionalnosti telesa. <p/> Vadba poteka pod strokovnim nadzorom Bodifit teama, ki je na voljo za nasvete in posvete pred in po vadbi. <p/> Cilj nadzora in zasnove posameznega vadbenega termina pa je pravilna izvedba vaj in prilagoditev le-teh na posameznikovo zmogljivost, pripravljenost in telesno strukturo. Slednje je namreč pri vsem trendovskem izpostavljanju funkcionalnih vadb in poplavi različnih ponudb tovrstne vadbe, največkrat zelo zanemarjeno. Ne smemo pa pozabit, da je to bistvenega pomena za preventivno preprečevanje poškodb in optimalno dosego ciljev. Efektiven, zabaven, edinstven način vadbe na prostem vas bo zagotovo, kot Bodifitova novost, prevzel in v pomladnih in poletnih mesecih postal vaša stalnica. <p/> Vse kar morate storiti je to, da si rezervirate svoje mesto na terminu, uživate v naravi in se prepustite energiji izvrstnnega Bodifit teama in z željo po še vztrajate na vadbi.


Šala na strani: <p/> Fantič se z mamico pelje v avtobusu mestnega prometa in ji ves čas zastavlja neumna vprašanja, zato se mamica razjezi, ga okara in mu reče, naj jo končno pusti vsaj pet minut pri miru. Gospa, ki je sedela v bližini je rekla fantiču: " Fante, kar mene kaj vprašaj, pa ti bom odgovorila! " Fantič si jo ogleda in vpraša: " Gospa, zakaj imate pa brke? "


Še vedno vihar na nikogaršnji zemlji <p/> V ponedeljek, 10. oktobra, je začelo minevati enaindevetdeseto leto, odkar so Korošci na plebiscitu izbirali svojo državo. Pri odločanju med tujo Avstrijo, ki so jo poznali, in domačo, slovansko Kraljevino SHS, ki je niso poznali, je pretehtala prva. Čeprav so dobili državo, je njihova domovina postajala čedalje bolj ogrožena. Boju koroških partizanov za materni jezik, gozdove in pravico sta svoji deli nedavno posvetila Maja Haderlap in Peter Handke. <p/> Angel pozabe (Engel des Vergessens), roman Haderlapove, je bil odlikovan z eno najpomembnejših nagrad nemškega govornega prostora, z nagrado Ingeborg Bachmann, Handkejevo delo Še vedno vihar (Immer noch Sturm), ki je bilo nagrajeno z avstrijsko gledališko nagrado Nestroy za najboljše dramsko besedilo v letu 2011, pa je v začetku oktobra doživelo še premierno predstavo v dunajskem Burgtheatru, ki je sledila krstni uprizoritvi na Salzburških slavnostnih igrah ter premieri v hamburškem gledališču Thalia. Med avtobiografijo in zgodovinskim pričevanjem Maja Haderlap v romanesknem prvencu pripoveduje zgodbo svojih prednikov iz Lepene pri Železni Kapli in v središče postavlja babico, ki je preživela torturo ženskega koncentracijskega taborišča Ravensbrück (»Rešila se je, da, a če zaradi tega raje živi, ne ve. «), ter očeta, ki je z dvanajstimi leti po nacističnem mučenju pobegnil k partizanom, kar je za vedno zaznamovalo njegovo življenje (»Najraje bi vse pozabil. «). Prvoosebna pripovedovalka, jaz, se med nizanjem pripovedi spreminja iz dekletca, ki se šele uči osnovnih pojmov, kakor, denimo, partizani, v žensko, razpeto med domačim okoljem in svetom, slovenščino in nemščino, odrom in resničnostjo ter, kar je najpomembneje, preteklostjo in sedanjostjo. Zgodba tako iz preprostih opisov domačega okolja, družinskih odnosov ter otroških predstav o svetu prerašča v časovni dokument, napolnjen z zgodovinskopolitičnim nabojem, ki priča o odnosih med slovensko manjšino ter avstrijsko večino, o pozabljenem, prezrtem in preziranem partizanskem uporu ter sencah, ki jih preteklost meče na razdvojene koroške družine sedanjosti. Da jaz vedno, ne glede na starost, svojo zgodbo pripoveduje v sedanjiku, na nekaterih mestih povzroča zabrisane prehode med preteklim in sedanjim, a hkrati poudarja ujetost v času in prikazuje, kako daleč v preteklost moramo seči, da lahko osvetlimo sedanjost. Nenehni jaz nekajkrat tudi zanese v preveč neposredno avtobiografičnost, ki bralca intimno sicer prepriča, da je pripovedovana zgodba resnična, a obenem odškrne košček objektivnosti občemu zgodovinskemu pričevanju. Sicer pa Angel pozabe presega pričevanje in se na nekaterih mestih celo preliva v poezijo, jezik močnih podob, ki je antipod preprostemu, jasnemu in čistemu pripovednemu tonu. <p/> Sneženje zgodovine Še vedno vihar, domnevno Handkejevo najbolj osebno delo do zdaj, naj bi na oder dunajskega Burgtheatra kot gostujočo predstavo postavljal Handkejev prijatelj Claus Peymann, a je med režiserjem in dramatikom prišlo do spora, zaradi katerega sta prekinila sodelovanje. Handke se je dramsko besedilo nato odločil izdati kot knjigo (pri nemški založbi Suhrkamp), režijo pa je za krstno uprizoritev na Salzburških slavnostnih igrah prepustil režiserju bolgarskega rodu Dimitru Gotscheffu (čigar uprizoritev Ajshilovih Peržanov smo leta 2010 lahko videli kot gostujočo predstavo v Cankarjevem domu). Handke je bolgarskemu režiserju zaupal razumevanje slovanske duše in tragičnost izgube domovine, želel pa si je tudi, da režiser ne bi izpustil veliko besedila ter bi tako ustvaril večurno igro, primerljivo z Über die Dörfer (Preko vasi), ki jo je za salzburški festival leta 1982 režiral Wim Wenders. Gotscheffu je na oder uspelo postaviti eno najmočnejših Handkejevih besedil, ki ga je avtor sam poimenoval žaloigra o koroškem uporu in zgodovina moje družine. Besedilo, v katerem ni jasno označenih oseb in njihovih replik pa tudi ne didaskalij, prej kot na dramsko delo spominja na roman v dialogih, ki prehaja med jeziki (zborno nemščino, koroškim narečjem in slovenščino) in žanri (liriko, epiko, dramatiko). Osrednji pripovedovalec in opazovalec je jaz (odlična igra Jensa Harzerja), obkrožajo pa ga njegovi (mrtvi) predniki v Podjuni na avstrijskem Koroškem: stara starša, mama in njeni trije bratje (Gregor, Valentin, Benjamin) ter sestra (Ursula). Jazova perspektiva spominja na pogled iz zibke ostarelega (modrega) dojenčka, ki sprašuje, poroča in komentira, včasih pa se zdi, kot ga sploh ne bi bilo, ali pa bi se celotno dogajanje odvijalo v njegovem polsnu. Da je le mora, za katero ne ve, ali se dogaja v njem ali zunaj njega, ali dreza vanjo on ali ga napada ona (»Ne, da vas jaz ne pustim pri miru. Mene ne pusti pri miru, mirovati. Vi me ne pustite pri miru, ne in ne. «). Jaz spremlja družinsko tragedijo: smrt, ki jo prva dočakata (na silo vpoklicana) vojaka wehrmachta Benjamin in Valentin ter nato še smrt (sprva navdušene in nato razočarane) partizanke Ursule (s partizanskim imenom Snežena). Edini sin, ki se vrne k družini, je Handkejev stric, partizan Gregor. Gregor, ki ga je Handke (sicer vedno drugače) upodobil v več svojih delih, je študiral sadjarstvo v Mariboru ter napisal knjigo o sortah jabolk, ki jo družina na odru bere kot Sveto pismo (v slovenskem jeziku), sicer pa naj bi izdelek strica Gregorja, v resnici ubitega kot vojaka wehrmachta, imel posebno mesto tudi v Handkejevem resničnem življenju. Oder je povsem prazen in gol, kostumi se ne spreminjajo, rekvizitov malone ni. Vlada praznina, ki jo zapolnjujejo besede besa in razočaranja, žalosti in trpljenja. Besede o jeziku, ki ga je družina želela rešiti (»Rešiti jezik je rešiti dušo. «), o domovini, ki jo je želela ohraniti (»Enkrat izgubiti domovino, za vedno izgubiti domovino. «), in o zgodovini, ki jo je želela pisati (»Zgodovina, ta je požrla moje in naše življenje, življenjsko občutje. «). Med štiriurnim govorjenjem pa na oder nenehno, hitro ali počasi, naletavajo svetlikajoči se zeleni konfeti. Sneži zgodovina, ki počasi prekriva prostor, čas in nastopajoče. <p/> Dom, Cerkev, politika, zgodovina, jezik in jaz Maja Haderlap in Peter Handke svoji besedili gradita v različnem pripovednem tonu: ona mirno in občasno izpovedno, on divje in pridigarsko. Njo zanaša v sentiment in njega v ironijo, pri njej začutimo spoj besed in pokrajine in pri njem njuno nezdružljivost. A motivi, ki se zlivajo v pripovedni tok, ostajajo enaki. Hiša kot stična točka in najpomembnejši prostor celotne rodbine. Politika, ki se ji tisti, ki so bili najgloblje razočarani, ogibajo v največjem loku. Sanje, v katerih se prepletata preteklost in sedanjost. Cerkev, ki je zavrgla lastne otroke, ker so se podali v boj za jezik, v katerem so pred vojno pridigali njeni duhovniki. In ne nazadnje je stična točka tudi jaz, oseba, ki se je rodila prepozno, da bi doživela, pa vseeno nikoli ne bo ubežala. Oba pisatelja čutita, kako boli, če politika požre zgodovino, zgodovina pa lastne otroke (»Vedo, da se njihova preteklost v avstrijskih zgodovinskih knjigah ne pojavi, še manj v koroških, kjer se zgodovina dežele začne s koncem prve svetovne vojne, naredi premor in se nadaljuje s koncem druge svetovne vojne. «). Na uporu koroških Slovencev, na krvavem žrtvovanju v domačih gozdovih in sadovnjakih je bila (med drugim) utemeljena avstrijska povojna državnost, nato pa ga je posrkala črna luknja zgodovine. (»Dežela, ki nas noče, in prav zaradi nas sme obstajati kot država …«) Eden najmočnejših motivov obeh pripovedovalcev je jezik – pri Handkeju sta močnejša strah pred njegovo izgubo in upanje na njegovo zveličanje ali vsaj priznanje (»Naš jezik, naša moč. Onkraj jezika izbruhne nasilje. «, »Jezik, moj, naš: kurja lestev bo Jakobova lestev. «), pri Haderlapovi pa gre za intimnejše iskanje lastne identitete (»Upam, da bom pozneje našla ali iznašla pravi jezik … «, »Kdo sem, komu pripadam, zakaj pišem slovensko in govorim nemško? «). Pripovedi, ki se dogajata na obrobju našega ozemlja, nista le stvar province. Prav toliko kot sta zaradi potlačene zgodovine stvar Avstrije, sta tudi stvar osrednje Slovenije, ki največkrat ne sliši glasov z obrobja. V dunajskem Burgtheatru je del občinstva uprizoritvi dela Še vedno vihar namenil stoječe ovacije, iz lož pa je bilo slišati vzklike navdušenja. Številnih avstrijskih branj Maje Haderlap se udeležujejo mnogi poslušalci. Kdaj se bodo pretanjene zgodbe z obrobja dotaknile vseh slovenskih gledalcev in bralcev in kdaj bomo njihovo preteklost začeli dojemati kot lastno? Slovenski prevod Handkejevega besedila (založba Wieser, prevedel Brane Čop, pregledala Florjan Lipuš in Peter Handke) bo na voljo v drugi polovici novembra, roman Maje Haderlap pa bo v slovenščini izšel drugo leto poleti (pri založbi Litera). <p/> Citati


Doc. dr. Matjaž Ambrožič (* 1967) je po zaključeni družboslovno-jezikovni gimnaziji in odsluženi vojaščini leta 1987 začel s študijem teologije na ljubljanski Teološki fakulteti. V duhovnika je bil posvečen leta 1993. Najprej je deloval kot kaplan v Kočevju (1993 – 1996) in v Novem mestu – Šmihelu (1996 – 1996). Jeseni 1997 je odšel v Rim na Papeško univerzo Gregoriana, kjer je na Fakulteti za zgodovino Cerkve opravil podiplomski študij in leta 2002 doktoriral. Nato je bil duhovni pomočnik na Vrhniki (2001 – 2004), danes pa deluje v župniji Ljubljana – Stožice (2004 -). Znanstveno-raziskovalno in predavateljsko se udejstvuje na TEOF Univerze v Ljubljani in na njeni Enoti v Mariboru (asistent 2001, docent 2004). Znanstveno-raziskovalno dejavnost posveča področju domače cerkvene in svetne zgodovine, kakor tudi umetnostne zgodovine. Veliko časa posveča tudi preučevanju arhivskega gradiva. Rezultati Ambrožičeve znanstveno-raziskovalne dejavnosti so predvsem znanstvene monografije in razprave: • Zvonarstvo na Slovenskem, AES 15 (1993) • Il ruolo ecclesiastico, culturale e politico di dott. Janez Zlatoust Pogačar (1811-1884), Principe-vescovo di Lubiana, nella storia degli Sloveni, Roma 2002 • Ljubljanski knezoškof dr. Janez Zlatoust Pogačar. Njegova verska, kulturna in politična vloga za zgodovino Slovencev, AES 25 (2003) • Župnijska cerkev spreobrnjenja sv. Pavla na Vrhniki, Vrhnika 2002 • Župnijska cerkev sv. Fabijana in Boštjana ter sv. Jerneja v Kočevju in njene podružnice, Kočevje 2003. Poljudno-znanstveni pristop odlikuje tudi Ambrožičevi strokovni monografiji: Zvonite, zvonovi. Novi zvonovi v župnijski cerkvi sv. Martina, Srednja vas v Bohinju, Ljubljana 2000 in Sv. Jurij in sv. Lenart v Ligojni, Vrhnika 2004. Izmed njegovih razprav je najpomembnejša Die kirchliche Entwicklung nach den politischen Veränderungen (1990) und die heutige Stellung der Kirche, statistische Angaben, Organisation der Kirche, v: Die katholische Kirche in Mitteleuropa nach 1945 bis zur Gegenwart, ur. Jan Mikrut, Dom-Verlag, Wien 2006, str. 531 – 604, ki jo je napisal kot sodelavec dunajskega Internationales Forschungsinstitut zur Förderung der Kirchengeschichte in Mitteleuropa. Doc. dr. Matjaž Ambrožič je izvedenec (kolavdator) na področju zvonoslovja in orglarstva ter pisec strokovnih elaboratov ob restavracijah in nakupih zvonov in orgel. Na področju zvonarstva sodeluje z Beratungsausschuß für Deutsche Glockenwesen.


Eden najbolj znanih slovenskih intelektualcev mlajše generacije se je pravkar prijavil za obisk ene od ameriških univerz (opomba: oba osebna podatka sta znana uredništvu). In med izpolnjevanjem prijave pri obvezni določitvi spola dobil ponujenih kar 18 (!) različnih možnosti: <p/> Ni kaj, Američani vprašanje svobodne izbire spola zelo resno jemljejo, ponudba je bogata, a tudi svet se očitno res spreminja ... (Požareport)


Redragon <p/> Theme Park Simulator je čistokrvna simulacijska igra, v kateri na lastno pest po zabaviščnem parku razporejate tobogane, velikanska kolesa in podobno ter se trudite postati tajkun zabaviščnih parkov. Na razpolago so "ringlšpil" z avtomobilčki, kamikaze, vikinška ladja, ljubezenski ekspres, skakanje in še marsikaj. <p/> Na prodaj je tudi zbirateljska edicija!


Izdelek tedna - 55 krat Karavanke <p/> V tednu od 3. do 10. januarja 2013 smo za vas pripravili naslednji Izdelek tedna: izbirni vodnik 55 krat Karavanke. V času tega tedna lahko vodnik kupite s 25-odstotnim popustom. <p/> Karavanke so po rangu tretje slovensko gorovje, za Julijci in Grintovci - če gledamo na višino in »alpinistično ponudbo«. Po dolžini so prve: njihova slemena z najvišjim vrhom Stolom, 2236 m, se vlečejo 120 km daleč od Trbiža do Slovenj Gradca. Vodnik 55 krat Karavanke je izbirni vodnik, privošči si 55 hlastnih ciljev. Razdeljen je na tematske sklope, in sicer so to: izleti, nezahtevni vrhovi, turni smuki, zavarovane poti, zasneženi žlebovi, brezpotje z lažjim plezanjem. Na 192 straneh vodnika najdemo 138 fotografij. Kako uporabljati ta vodnik? Edini primerni način je ta, da zadaj v abecednem kazalu poiščemo želeni cilj, tam bomo izvedeli stran, kjer je cilj podrobno opisan. Vzrok takšnemu načinu iskanja je razdelitev knjige na omenjene tematske sklope. <p/> Vabljeni seveda, da se sprehodite tudi skozi ostalo bogato ponudbo Planinske založbe PZS in poiščete zase ali prijatelje primeren planinski zemljevid, leposlovno knjigo, priročnik, najnovejši planinski vodniki itd.


( 4 miles [ 7 km ] one way ) This walk follows part of the old railway line between Dufftown and Craigellachie , now a spur of the Speyside Way . Start from the car park at Craigellachie , following the signs for Dufftown . For much of its length , the old line follows the course of the river Fiddich , name to one of Scotland's most famous malt whiskies ( Glen Fiddich means Valley of the Deer ) . This walk lies in a wooded gorge cut by the peaty-brown river , and is peaceful throughout . Look out for red squirrels on the way . After crossing the river , the course of the walkway leaves the railway to cross farmland on the approach to Balvenie ( home to another whisky ) and then Dufftown itself . The walkway ends near the site of a former station , but it is worth continuing along the road for the double attraction of Balvenie Castle and Glenfiddich Distillery . Return to Craigellachie the same way , or by bus .


1 . DISCLAIMER The content of this site is for general information purposes only . It does not constitute professional advice ( legal or otherwise ) nor should it be used as such . We can not accept responsibility for actions based on the material contained herein . Any personal data transmitted through our site may be stored on our databases . 2 . COPYRIGHT NOTICE The content of this site is protected by copyright [ © Gaynor-Smith Owen & Co ] . It can not be copied , in part or full , and in any form , unless it is done for the following purposes : i ) Personal use The content of this site may be copied , in part or in full , if the information is intended for personal use only . ii ) Other purposes The content of this site may be copied , in part or in full , for the benefit of a third party if all of the following conditions are met : ( a ) the copy indicates this site as its source and provides the site's complete address and copyright information ; ( b ) the copy indicates that it is protected by copyright restrictions which must be respected by the third party ; ( c ) the copy , in part or in full , must not be inserted into another text or publication , in whatever form , without prior permission ; ( d ) the copy , in part or in full , must not be stored , on another Website or on any other electronic system , without prior permission ; ( e ) the copy , in part or in full , must never be disseminated for commercial purposes without prior permission . No part of this site may be copied , transmitted or stored on another Web site or on any form of electronic system without prior permission .


Achieve a 35-45 % improvement in the important areas of your life ... Career / Financial Relationships Health Spiritual The Breakthrough Process : A completely individual approach ; all sessions are with your own personal Coach ! Weekly 60-minute individual sessions Intensive core strength analysis Focused goal-setting in key areas Continuous mentoring and accountability Measure progress in your own terms Build on strengths Break through resistance Firm foundation for meeting future challenges Complete the process in 16 weeks Is The Breakthrough Process for you ? Schedule a no-obligation meeting to discuss the challenges you are currently facing and to see how our services meet your needs . Call now , 303-794-5379 , or E-mail < weiss@empowermentsystems.com > . 16 Weeks to Dramatic Change Sessions One through Five : Core Strength Assessment and Review Review in depth your personal history of achievement , accomplishment and success , starting as far back as you can remember ! Focus your attention on the unique abilities and traits that make your successes possible . Rediscover the strengths that you will use to achieve your Breakthrough Goals . Sessions Six through Nine : Developing Breakthrough Goals Breakthrough Goals are the ones you define as a 35 % - 45 % improvement in each major area of your life : Sessions Ten through Fourteen : Do It Now !! Your coach is there , every day , to Give support , reminders , suggestions and resources to keep you focused and on track ; Help handle the predictable backsliding that often comes after significant progress ; Listen to complaints , whining , and excuses AND Sessions Fifteen and Sixteen : Integration , Review , Future Planning You have come a long way very quickly , and these sessions help you plan how to stabilize your changes , maintain the gains you have made , and plan for future growth . Your individual situation is unique . The Breakthrough Process is designed to identify and maximize the specific strengths you will draw on to master your own unique challenges . These stories illustrate the dramatic growth some of our clients have experienced . Are you facing a major challenge ? Here are some examples of people who were ! A 48 year old former CEO of his own failed company was near despair . Struggling to pay off the $ 300 , 000 personal debt he incurred trying to save his company , he was working 60-80 hours a week . He believed he would need to follow this program for the rest of his life and hid his overwhelming feeling of failure from his associates . When he completed the process , he had a plan to pay off the debt in 4-5 years , while working more productively only 40-50 hours a week--and he was feeling successful again ! After seven years with a small growing company , the VP of sales and marketing was considering leaving her lucrative position . Another VP's harassment was making the workplace so unpleasant for her and others that she was experiencing impossible stress on the job . Although the president and CEO had been advised years earlier to remove this undercutting individual , they appeared to be afraid to confront him because of his attacking attitude . With her coaches help , she was able to provide enough support for both the president and the CEO , that they finally removed the offending executive . She reports that now " It is like working for a different company . " Back to Top Do you have a significant new opportunity ? Here 's someone who did . A website designer started his own consulting business when he suddenly lost his corporate job . He needed to make enough money to cover his living expenses immediately . Although he was skilled in technical issues , he lacked marketing skills , and did n't know how to structure his business or organize his own daily activities . His self-confidence was boosted when his coach helped him recognize many dormant entrepreneurial skills and re-awaken a lifelong commitment to following his own direction . His Coach helped him launch his business by defining and developing the specific skills , procedures and relationships he needed to secure and complete several large contracts . Back to Top Do you need to move to a higher level of performance ? These people did ! The young operations VP of a growing company was terrified that she would be unable to sustain her early outstanding job performance . She was certain that she had been overpromoted and would eventually be seen as a fraud . In the interviews , she recalled how she had transformed a near disastrous incident in high school by her understanding of the needs of the school principal , helping him create a plan that minimized embarrassment for everyone . She realized that her negotiation skills could help her succeed . She invited herself on a European trip to negotiate for other manufacturing facilities , and received a substantial raise . A physician was reprimanded for his treatment of nurses on the hospital staff , and was also asked to leave a group practice . His goal was to dramatically improve his relationships with all hospital personnel at a new hospital . After a few months he was told that his conduct was professional and exemplary , and that he was exceptionally easy to work with . Back to Top Do you know what you need to do , yet consistently resist doing it ? Learn to break through resistance ! A Realtor's aspirations to lead spiritual workshops caused her to try to please everybody , lose track of her priorities , and accumulate considerable debt . Examining her current financial reality , and comparing it to her life goals , helped her decide that she could only accomplish her dream by first increasing her net worth -- through selling real estate . She reestablished her professional contacts , partnering with a very successful agent who helped her stay on track and keep her work current . She set and started meeting financial goals to double her annual productivity . Limiting her work time to certain hours allowed her to continue making her spiritual contributions . An executive who had been wavering about whether to leave a deteriorating relationship for at least two years decided to use all of her ( considerable ) skills to either transform the relationship or end it . She stopped using her unfounded belief in her financial vulnerability as an excuse to stay in the relationship , and told her partner she was ready to leave if things did n't change . She reports that their conversations are now deeper and more honest than ever before . Back to Top Are you a key player with significant gaps holding you back ? Close the gaps and get where you want to go ! The professional staff of an agency confronted their director because he was not responding to their concerns . He knew he was avoiding listening to their problems because he was powerless to provide them with the resources they needed to accomplish their goals . He learned to actively listen to his staff . He was pleasantly surprised that they responded to his attention by suggesting ways in which they could all work together to make the agency more effective . A CPA with 10 years experience in a national firm was told that he would not be promoted to partner until he improved his relationships with everyone in the firm . After he worked with us for four months , the managing partner in his office said , " he softened his confrontational style , learned to better support the growth of people he supervised , and learned to set appropriate limits with clients , staff members and within himself ; he became a much better manager . " He was recommended for promotion . Back to Top A n u n e x p e c t e d r e s u l t : A health professional was struggling to grow his practice , trying one marketing scheme after another , with minimal results . After a period of intensive reflection and review of his strengths and values , he recognized that he really was n't very enthusiastic about developing a practice after all . Realizing that he had always been good at explaining complex things to people , he closed his practice and took a good job in technical sales , dramatically increasing both his income and his job satisfaction . Back to Top


Why Passport to Recovery In seeking immediate and long-term solutions , quite simply the usual and customary help resources are not viewed as options by most of us confronted by the disease of addiction , either our own or of someone close to us . Shame , pride , denial , legalities , anger and a multitude of other deterrents delay the journey to recovery . We must strive to shorten those delays , as the very next detour may often be fatal . You will be able to learn more about each addiction treatment center's staff , healing environment and treatment philosophy by visiting their own website or calling them directly . The treatment centers we have selected will be able to determine if they are right for you or if another facility referral would be more appropriate . Our video proudly features the song " One Safe Place " with music by Marc Cohn , lyrics by Marc Cohn and Phil Galdston , from the movie soundtrack of The Upside of Anger with Kevin Costner and Joan Allen . It is an amazing musical composition , with lyrics that capture the essence of the recovery struggle . It mirrors the theme , mission and objective of Passport to Recovery . " Looking for one safe place / When you break your fall from grace / Into the arms of understanding . " Disclaimer


The business world provides many potential career opportunities and a degree in a business or management-related discipline could provide an ideal route into them . But what does it take to study business and management ? What kind of work will you have to do ? Will you have the chance to gain some work experience ? This book answers all these questions and unravels what is actually involved in the study of business and management at university or college .


CHAPTER II . The Pool of Tears ' Curiouser and curiouser ! ' cried Alice ( she was so much surprised , that for the moment she quite forgot how to speak good English ) ; ' now I 'm opening out like the largest telescope that ever was ! Good-bye , feet ! ' ( for when she looked down at her feet , they seemed to be almost out of sight , they were getting so far off ) . ' Oh , my poor little feet , I wonder who will put on your shoes and stockings for you now , dears ? I 'm sure _I_ sha n ' t be able ! I shall be a great deal too far off to trouble myself about you : you must manage the best way you can ; -- but I must be kind to them , ' thought Alice , ' or perhaps they wo n ' t walk the way I want to go ! Let me see : I 'll give them a new pair of boots every Christmas . ' And she went on planning to herself how she would manage it . ' They must go by the carrier , ' she thought ; ' and how funny it 'll seem , sending presents to one's own feet ! And how odd the directions will look ! ALICE'S RIGHT FOOT , ESQ. HEARTHRUG , NEAR THE FENDER , ( WITH ALICE'S LOVE ) . Oh dear , what nonsense I 'm talking ! ' Just then her head struck against the roof of the hall : in fact she was now more than nine feet high , and she at once took up the little golden key and hurried off to the garden door . Poor Alice ! It was as much as she could do , lying down on one side , to look through into the garden with one eye ; but to get through was more hopeless than ever : she sat down and began to cry again . ' You ought to be ashamed of yourself , ' said Alice , ' a great girl like you , ' ( she might well say this ) , ' to go on crying in this way ! Stop this moment , I tell you ! ' But she went on all the same , shedding gallons of tears , until there was a large pool all round her , about four inches deep and reaching half down the hall . After a time she heard a little pattering of feet in the distance , and she hastily dried her eyes to see what was coming . It was the White Rabbit returning , splendidly dressed , with a pair of white kid gloves in one hand and a large fan in the other : he came trotting along in a great hurry , muttering to himself as he came , ' Oh ! the Duchess , the Duchess ! Oh ! wo n ' t she be savage if I 've kept her waiting ! ' Alice felt so desperate that she was ready to ask help of any one ; so , when the Rabbit came near her , she began , in a low , timid voice , ' If you please , sir -- ' The Rabbit started violently , dropped the white kid gloves and the fan , and skurried away into the darkness as hard as he could go . Alice took up the fan and gloves , and , as the hall was very hot , she kept fanning herself all the time she went on talking : ' Dear , dear ! How queer everything is to-day ! And yesterday things went on just as usual . I wonder if I 've been changed in the night ? Let me think : was I the same when I got up this morning ? I almost think I can remember feeling a little different . But if I 'm not the same , the next question is , Who in the world am I ? Ah , THAT 'S the great puzzle ! ' And she began thinking over all the children she knew that were of the same age as herself , to see if she could have been changed for any of them . ' I 'm sure I 'm not Ada , ' she said , ' for her hair goes in such long ringlets , and mine does n ' t go in ringlets at all ; and I 'm sure I ca n ' t be Mabel , for I know all sorts of things , and she , oh ! she knows such a very little ! Besides , SHE'S she , and I 'm I , and--oh dear , how puzzling it all is ! I 'll try if I know all the things I used to know . Let me see : four times five is twelve , and four times six is thirteen , and four times seven is--oh dear ! I shall never get to twenty at that rate ! However , the Multiplication Table does n ' t signify : let 's try Geography . London is the capital of Paris , and Paris is the capital of Rome , and Rome--no , THAT 'S all wrong , I 'm certain ! I must have been changed for Mabel ! I 'll try and say " How doth the little -- " ' and she crossed her hands on her lap as if she were saying lessons , and began to repeat it , but her voice sounded hoarse and strange , and the words did not come the same as they used to do : -- ' How doth the little crocodile Improve his shining tail , And pour the waters of the Nile On every golden scale ! ' How cheerfully he seems to grin , How neatly spread his claws , And welcome little fishes in With gently smiling jaws ! ' ' I 'm sure those are not the right words , ' said poor Alice , and her eyes filled with tears again as she went on , ' I must be Mabel after all , and I shall have to go and live in that poky little house , and have next to no toys to play with , and oh ! ever so many lessons to learn ! No , I 've made up my mind about it ; if I 'm Mabel , I 'll stay down here ! It 'll be no use their putting their heads down and saying " Come up again , dear ! " I shall only look up and say " Who am I then ? Tell me that first , and then , if I like being that person , I 'll come up : if not , I 'll stay down here till I 'm somebody else " -- but , oh dear ! ' cried Alice , with a sudden burst of tears , ' I do wish they WOULD put their heads down ! I am so VERY tired of being all alone here ! ' As she said this she looked down at her hands , and was surprised to see that she had put on one of the Rabbit's little white kid gloves while she was talking . ' How CAN I have done that ? ' she thought . ' I must be growing small again . ' She got up and went to the table to measure herself by it , and found that , as nearly as she could guess , she was now about two feet high , and was going on shrinking rapidly : she soon found out that the cause of this was the fan she was holding , and she dropped it hastily , just in time to avoid shrinking away altogether . ' That WAS a narrow escape ! ' said Alice , a good deal frightened at the sudden change , but very glad to find herself still in existence ; ' and now for the garden ! ' and she ran with all speed back to the little door : but , alas ! the little door was shut again , and the little golden key was lying on the glass table as before , ' and things are worse than ever , ' thought the poor child , ' for I never was so small as this before , never ! And I declare it 's too bad , that it is ! ' As she said these words her foot slipped , and in another moment , splash ! she was up to her chin in salt water . Her first idea was that she had somehow fallen into the sea , ' and in that case I can go back by railway , ' she said to herself . ( Alice had been to the seaside once in her life , and had come to the general conclusion , that wherever you go to on the English coast you find a number of bathing machines in the sea , some children digging in the sand with wooden spades , then a row of lodging houses , and behind them a railway station . ) However , she soon made out that she was in the pool of tears which she had wept when she was nine feet high . ' I wish I had n ' t cried so much ! ' said Alice , as she swam about , trying to find her way out . ' I shall be punished for it now , I suppose , by being drowned in my own tears ! That WILL be a queer thing , to be sure ! However , everything is queer to-day . ' Just then she heard something splashing about in the pool a little way off , and she swam nearer to make out what it was : at first she thought it must be a walrus or hippopotamus , but then she remembered how small she was now , and she soon made out that it was only a mouse that had slipped in like herself . ' Would it be of any use , now , ' thought Alice , ' to speak to this mouse ? Everything is so out-of-the-way down here , that I should think very likely it can talk : at any rate , there 's no harm in trying . ' So she began : ' O Mouse , do you know the way out of this pool ? I am very tired of swimming about here , O Mouse ! ' ( Alice thought this must be the right way of speaking to a mouse : she had never done such a thing before , but she remembered having seen in her brother's Latin Grammar , ' A mouse--of a mouse--to a mouse--a mouse--O mouse ! ' ) The Mouse looked at her rather inquisitively , and seemed to her to wink with one of its little eyes , but it said nothing . ' Perhaps it does n ' t understand English , ' thought Alice ; ' I daresay it 's a French mouse , come over with William the Conqueror . ' ( For , with all her knowledge of history , Alice had no very clear notion how long ago anything had happened . ) So she began again : ' Ou est ma chatte ? ' which was the first sentence in her French lesson-book . The Mouse gave a sudden leap out of the water , and seemed to quiver all over with fright . ' Oh , I beg your pardon ! ' cried Alice hastily , afraid that she had hurt the poor animal's feelings . ' I quite forgot you did n't like cats . ' ' Not like cats ! ' cried the Mouse , in a shrill , passionate voice . ' Would YOU like cats if you were me ? ' ' Well , perhaps not , ' said Alice in a soothing tone : ' do n't be angry about it . And yet I wish I could show you our cat Dinah : I think you 'd take a fancy to cats if you could only see her . She is such a dear quiet thing , ' Alice went on , half to herself , as she swam lazily about in the pool , ' and she sits purring so nicely by the fire , licking her paws and washing her face--and she is such a nice soft thing to nurse--and she 's such a capital one for catching mice--oh , I beg your pardon ! ' cried Alice again , for this time the Mouse was bristling all over , and she felt certain it must be really offended . ' We wo n ' t talk about her any more if you 'd rather not . ' ' We indeed ! ' cried the Mouse , who was trembling down to the end of his tail . ' As if I would talk on such a subject ! Our family always HATED cats : nasty , low , vulgar things ! Do n't let me hear the name again ! ' ' I wo n ' t indeed ! ' said Alice , in a great hurry to change the subject of conversation . ' Are you--are you fond--of--of dogs ? ' The Mouse did not answer , so Alice went on eagerly : ' There is such a nice little dog near our house I should like to show you ! A little bright-eyed terrier , you know , with oh , such long curly brown hair ! And it 'll fetch things when you throw them , and it 'll sit up and beg for its dinner , and all sorts of things--I ca n ' t remember half of them--and it belongs to a farmer , you know , and he says it 's so useful , it 's worth a hundred pounds ! He says it kills all the rats and--oh dear ! ' cried Alice in a sorrowful tone , ' I 'm afraid I 've offended it again ! ' For the Mouse was swimming away from her as hard as it could go , and making quite a commotion in the pool as it went . So she called softly after it , ' Mouse dear ! Do come back again , and we wo n ' t talk about cats or dogs either , if you do n't like them ! ' When the Mouse heard this , it turned round and swam slowly back to her : its face was quite pale ( with passion , Alice thought ) , and it said in a low trembling voice , ' Let us get to the shore , and then I 'll tell you my history , and you 'll understand why it is I hate cats and dogs . ' It was high time to go , for the pool was getting quite crowded with the birds and animals that had fallen into it : there were a Duck and a Dodo , a Lory and an Eaglet , and several other curious creatures . Alice led the way , and the whole party swam to the shore .