Nitrianske kniežatstvo a Veľká Morava (9. storočie) Od konca 8. storočia je Bratislava súčasťou Nitrianskeho kniežatstva, ktorého spojením s Moravským kniežatstvom v roku 833 vzniká štát Veľká Morava. Pravdepodobne na konci 8. storočia (určite nie neskôr ako okolo roku 800), v čase Nitrianskeho kniežatstva, sa na hradnom kopci nachádzalo rozsiahle hradisko () chránené mohutným dreveným valom. V druhej polovici 9. storočia, v čase Veľkej Moravy, pribudol kamenný palác (12 × ), obkolesený jednoduchými obydliami a trojloďová bazilika na východnej strane kopca, pri stavbe ktorej sa použil aj rímsky stavebný materiál. Bazilika je najväčšou veľkomoravskou bazilikou zo Slovenska a celý areál hradiska je asi taký istý ako areál Mikulčíc. Bratislavský hrad bol vtedy cirkevno-administratívnym centrom a jedným zo stredísk kultúry, osvety a vzdelanosti. Osídlenie (slovanské) v opevnenej osade pod hradom sa v 9. storočí sústreďovalo do priestoru medzi dnešné západné mestské hradby a Ventúrsku ulicu. Ďalšie (slovanské) osady boli na Hlavnom námestí, pri Kostole Najsv. Trojice, pri vyústení Partizánskej ulice do Palisád, v Karlovej Vsi – Kútikoch a v Dúbravke. V 9. storočí možno vznikla aj Osada sv. Mikuláša (okolo dnešného Kostola sv. Mikuláša), základ tzv. osady Podhradie (v užšom zmysle, teda priamo pod hradom). Obraz Devínskeho hradiska v 9. stor. bol podobný ako bratislavského – aj tu sa napr. nachádzal kostol a slovanské osady pod hradom. Na rozdiel od bratislavského bolo však devínske hradisko viac vojenskou pohraničnou pevnosťou. Bola tu však objavená aj budova školy (možno známe veľkomoravské učilište) a hrad bol sídlom kniežaťa či veľmoža a jeho družiny (možno aj Rastislava). Vzhľadom na blízkosť susedného Bratislavského hradu sa zdá, že Devínu podliehalo aj územie v dnešnom Rakúsku, ktoré vtedy bolo slovanské a súčasťou Veľkej Moravy. Hrad Devín zo severu bránili dve ďalšie hradiská v Devínskej Novej Vsi (Na pieskoch a Nad lomom). Ďalšie slovanské osady boli v Devínskej Novej Vsi a v Rusovciach (v ruinách pôvodných rímskych stavieb). Dôkazom významnosti územia Bratislavy vo veľkomoravskom období je už sám fakt, že odtiaľto pochádzajú dva zo štyroch známych názvov sídiel celej Veľkej Moravy, zachovaných v súdobých prameňoch (mesto Morava, Nitra, (vlastná) Bratislava, Devín). Devín sa spomína (menovite-) prvýkrát roku 864 vo Fuldských letopisoch ako hrad Dowina, silná pohraničná pevnosť Veľkej Moravy. Samotná Bratislava sa síce v 16. storočí spätne spomína vo vzťahu už k roku 805/7 ako Pisonium a Uratislaburgium/Wratisslaburgium, ale prvou súdobou zmienkou je názov Brezalauspurc (po slovensky veľmi pravdepodobne Preslava) v súvislosti s jednou z troch bitiek pri Bratislave v júli a auguste 907 v Salzburských letopisoch. Tieto bitky, pri ktorých Maďari porazili Bavorov a následne (do roku 955) obsadili dnešné východné Rakúsko, sa pokladajú za definitívny koniec štátu Veľká Morava. Spomínaný názov Pisonium, ktorého pôvod je veľmi sporný, je údajne názov pôvodnej rímskej hraničnej pevnosti v dnešnej Bratislave, Uratislavurgium je údajný nový názov od roku 805/7 odvodený od mena akéhosi slovanského kniežaťa Vratislava (Uratislaus), a názov Brezalauspurc, z ktorého neskôr vzniklo neskoršie nemecké Pressburg a slovenské Prešpurek, je zas pravdepodobne odvodený od mena Pre(d)slav, čo bol syn veľkomoravského kráľa Svätopluka, ktorý dostal do léna okolie Bratislavy. Dnešné meno Bratislava je novotvar, ktorý v 19. stor. Pavol Jozef Šafárik omylom „vyvodil” z mena českého kniežaťa Břetislav. Podrobnosti pozri pod Zoznam historických názvov Bratislavy.