Technické detaily Uzlová precesia na jeden obeh pre obežnú dráhu okolo sploštenej planéty je daná : kde : J2 zonálny geopotenciálny koeficient druhého stupňa, 1,082 626 68 x 10-3 pre Zem : RE je stredný polomer planéty, pre Zem 6378,137 km : p je parameter elipsy : i je sklon obežnej dráhy k rovníku Obežná dráha bude synchrónna so Slnkom, keď sa miera precesie ρ rovná strednému pohybu Zeme okolo Slnka, ktorý je 360° za hviezdny rok, takže musíme nastaviť ΔΩ / T ρ, kde T je doba obehu. Ak je obežná doba satelitu : kde : a je hlavná polos orbity : μ je gravitačný parameter planéty : p ≈ a pre kruhové alebo takmer kruhové obežné dráhy, to znamená, že : alebo keď ρ je 360° za rok : Podľa tohto vzťahu heliosynchrónna orbita s a , satelit vo výške asi 800 km, má inklináciu 98,696°. Zaujímavé je, že podľa tejto aproximácie sa cos ( i ) rovná -1, keď sa veľká polos rovná , čo znamená, že iba dráhy s polosou menšou ako 12 352 km môžu byť heliosynchrónne. Perióda obehu môže byť v rozsahu od 88 minút pre veľmi nízku obežnú dráhu ( a , i 96 °) do 3,8 hodiny ( a , ale táto obežná dráha by bola rovníková s i 180°). Dlhšie obežné doby sú možné len pomocou excentrických dráh s perigeom bližším, avšak apogeom vzdialenejším. Ak chceme, aby určitý satelit prelietal nad určeným miestom každý deň vždy v rovnakú hodinu, možno vybrať z dráh s 7 až 16 obehmi okolo Zeme za deň, ako je uvedené v tabuľke nižšie. (Obežná doba, ktorá by sa mala použiť, je v skutočnosti o niečo dlhšia. Napríklad, retrográdna rovníková obežná dráha, ktorá prechádza cez rovnaké miesto po 24 hodinách, má skutočnú periódu okolo 365/364 ≈ 1.0027 dlhšiu ako je čas medzi preletmi. Pre nerovníkové obežné dráhy je faktor bližší k 1.) Obehov za deň Doba obehu (hodín) Výška nadpovrchom Zeme (km) Maximálna zemepisná šírka 16 1 hod 30 min 282 83,4° 15 1 hod 36 min 574 82,3° 14 ≈ 1 hod 43 min 901 81,0° 13 ≈ 1 hod 51 min 1269 79,3° 12 1688 77,0° 11 ≈ 2 hod 11 min 2169 74,0° 10 2 hod 24 min 2730 69,9° 9 2 hod 40 min 3392 64,0° 8 4189 54,7° 7 ≈ 3 hod 26 min 5172 37,9° Keď niekto povie, že obežná dráha synchronizovaná so Slnkom prechádza zakaždým cez miesto na Zemi v rovnakom miestnom čase, znamená to stredný slnečný čas, nie pravý slnečný čas (nie podľa slnečných hodín). Slnko nebude v priebehu roka presne na tej istej pozícii na oblohe (pozri Rovnica času a Analema). Heliosynchrónne obežné dráhy sú väčšinou vybrané pre satelity na pozorovanie Zeme, s nadmorskou výškou typicky medzi 600 a nad zemským povrchom. Aj keď obežná dráha zostane synchrónna so Slnkom, budú sa meniť ďalšie orbitálne parametre, ako napríklad argument pericentra a excentricita, v dôsledku vyšších porúch v gravitačnom poli Zeme, tlaku slnečného žiarenia a ďalších príčin. Najmä satelity na pozorovanie Zeme preferujú obežné dráhy s konštantnou nadmorskou výškou pre rovnaké miesto na povrchu. Dôkladný výber excentricity a umiestnenia perigea odhaľuje špecifické kombinácie, v ktorých sa perturbácie do značnej miery rušia, a preto je obežná dráha relatívne stabilná - zamrznutá obežná dráha. Satelity ERS-1, ERS-2 a Envisat Európskej vesmírnej agentúry, ako aj MetOp z EUMETSAT, sú prevádzkované v zmrazených heliosynchrónnych obežných dráhach.