Predohra Španielske dŕžavy na americkej pevnine a v Karibiku Španielska strieborná flotila 11. mája 1702 vyplávala z prístavu Veracruz v Novom Španielsku najskôr do Havany a potom do Španielska flotila, nazývaná Strieborná, pod velením dona Manuela de Valesco, jedného z najschopnejších španielskych admirálov. Flotilu tvorilo dvadsať dva fregát a galeón , medzi nimi napríklad Capitana de Barlovento , San Diego , San Juan , Santísima Trinidad , Tojo , Sacra Familia , či San Cristo de Buen Viaje , sám Manuel de Valesco velil z lode Jesus-María-José . Keďže na bohatstve mal záujem aj francúzsky kráľ Ľudovít XIV., nechal Striebornú flotilu sprevádzať loďstvom dvadsiatich dvoch vojnových lodí pod velením Françoisa Louisa de Rousselet Châteaurenaulta na fregate Le Fort , ktoré celkovo nieslo 283 diel. Celý konvoj vyrazil z Havany 7. júla, 17. dní pred stretom v zátoke Vigo a pozostával z celkovo 56 lodí; okrem vojnových tu bolo tiež veľa obchodných lodí, ktoré sa ku koncu plavby oddelili a doplávali do Francúzska akurát včas, aby boli ušetrené útoku Angličanov a Holanďanov.. Keď admirál Châteaurenault roku 1701 vyrazil z Európy do Karibiku, vojna medzi Francúzskom a námornými mocnosťami ešte nebola oficiálne vyhlásená, napriek tomu už konvoj prijímal správy o prepuknutí nepriateľstva a Rookeovej blokáde Cádizu, obvyklého cieľa španielskych strieborných flotíl. Bolo preto jasné, že konvoj bude potrebovať nový cieľ. Valesco zvažoval malý španielsky prístav Los Pasajes, ale Châteaurenault uprednostňoval francúzsky Brest, alebo La Rochelle, či dokonca Lisabon. Nakoniec došlo ku kompromisu a 23. septembra francúzsko-španielske loďstvo vplávalo do zátoky Vigo v Galícii. Po zakotvení ale veľké byrokratické prieťahy spôsobili značné zdržanie pri vykladaní nákladu; úradníci, ktorí sa prijímania amerického tovaru zúčastnili (inšpektori, odhadcovia, kráľovskí dôstojníci a i.) boli vo veľkých prístavoch v Seville a Cádize a muselo sa na nich čakať, kým sa čokoľvek z lodí dostane na pobrežie. Keď sa s vykladaním konečne začalo, ukázalo sa, že pre vykladanie tovaru je nedostatok transportných prostriedkov. Prioritou sa stalo striebro, ktoré bolo vyložené prvé a odoslané do Luga vo vnútrozemí. Po mesiaci strávenom v zátoke tak z celej flotily boli vyložené iba tri lode. Michael Dahl: Admirál Cloudesley Shovell Spojenecké prenasledovanie V polovici októbra anglická vláda zistila prítomnosť Striebornej flotily v zátoke Vigo a okamžite vyslala poslov, aby našli Rookea a admirála Cloudesleyho Shovella, ktorý so svojou eskadrou operoval pri Ouessante. V tom čase sa admirál Rooke vracal do Anglicka, keď bol na konci septembra nútený ukončiť ťaženie proti Cádizu v dôsledku zlej koordinácie a bojovej morálky. Rooke už v tom čase vedel o španielskom konvoji; anglický kapitán Thomas Hardy na lodi Pembroke , ktorý zostal vzadu, aby sa plavil do portugalského prístavu Lagos. Kaplán na Pembroke , ktorý sa volal Beauvoir, pôvodom z Jersey, sa dozvedel od urečneného francúzskeho konzula o loďstve s pokladom prístave, túto správu Beauvoirovi potvrdil i posol z cisárskej ambasády v Lisabone. Kapitán Hardy sa okamžite pustil za admirálom Rookom, ktorého dohnal 17. októbra, aby mu zabránil prekročiť Biskajský záliv Rooke sa rozhodol proti Španielom vyraziť. Rooke vyslal lode, aby preskúmali ústie zátoky Vigo. Vyloďovacia skupina získala od jedného zajatého mnícha informácie, že časť pokladu patriaca španielskemu kráľovi Filipovi už bola vyložená na pevninu, ale že sa na palubách španielskych lodí aj tak nachádzalo ešte značné bohatstvo.