Dôsledky vojny Straty na životoch a škody na hospodárstve, ktoré spôsobila vojna boli zdrvujúce. Západné zdroje odhadujú, že zomrelo takmer 400 000 ľudí, z čoho asi štvrtinu tvorili Iračania. Podľa odhadov vojna stála Irak 452 miliárd a Irán 644 miliárd USD. V období medzi ukončením bojov a irackou inváziou do Kuvajtu v auguste 1990 boli podniknuté rôzne pokusy o dosiahnutie trvalého zmierenia. Irak si však pri jednaniach dával na čas, predovšetkým preto, že by sa dospelo k záveru, že vojnu rozpútal Irak. 15. augusta 1990 dva týždne po obsadení Kuvajtu, Saddám náhle ponúkol Iránu, aby s Irakom uzavrel dohodu, ktorej obsahom bude naplnenie rezolúcie č. 598 a obnovenie alžírskej zmluvy z roku 1975. Tým vlastne verejne priznal, že celá vojna bola nezmyselná. Vysoké Iracké dlhy znemožňovali prechod od vojenského stavu k mierovému hospodáreniu. Navyše Irak každoročne nakupoval potraviny najmenej za 3 miliardy dolárov. Na začiatku 90. rokov Irak dovážal tovar za 11 miliárd USD. Po vojne sa však stalo niečo, čo očakával málokto – Irak sa stal po vojenskej stránke oveľa silnejšou krajinou, ako bol v r. 1980. Irak do konca vojny stihol vybudovať výkonný vojenský priemysel. V rokoch 1989 – 90 už rozsah zbrojnej výroby začal na medzinárodnej scéne budiť znepokojenie. Irak totiž produkoval chemické zbrane a nebol tak ďaleko od toho kedy sa mu podarí získať vybavenie pre výrobu nukleárnych zbraní. Dôležité komponenty Iraku dodávali západoeurópske a americké firmy. Novovzniknuté Ministerstvo priemyslu a vojenskej industrializácie (1988) umožňovalo vláde účinnejšie ovládať najdôležitejšie sektory priemyslu. Aby sa Saddám poistil proti eventualite, že by sa mohla objaviť autorita, ktorá by mu mohla konkurovať, dôstojníci podozriví zo „zrady“ boli popravení. Úspešní velitelia boli zase často odvolaní z funkcie, alebo prevelení, aby svojimi úspechmi neohrozili Saddámovu pozíciu. Skupina ľudí, o ktorú sa pri uplatňovaní svojej moci počas vojny a po nej opieral, však tvorili takmer výhradne členovia jeho rodiny. Ministri novej vlády, vymenovanej v rokoch 1987 a 1988 boli väčšinou ľudia, ktorí predtým pracovali v prezidentovej súkromnej kancelárii. V počiatočných rokoch vojny sa vláda snažila podporovať rozvoj privátneho kapitálu a primeť niektoré firmy, aby sa zamerali na podnikanie v oblasti ľahkého a stredného priemyslu. Boli zavedené opatrenia zvýhodňujúce hlavne poľnohospodárov s cieľom obmedziť dovoz potravín. Došlo k privatizácii štátnych podnikov a predaju štátnych fariem. Súkromným podnikateľom bol povolený export za predpokladu, že 60 % výnosu prevedú späť do Iraku. Štát podporoval investície z arabských krajín. Taktiež bola predaná väčšina štátnych čerpacích staníc, automobilových opravovní, supermarketov a hotelov. Mnohé z týchto opatrení boli vítané a viedli k vyššej výkonnosti hospodárstva. Kombinácia deregulácie cien a uvoľnenie byrokratického aparátu bola snahou režimu získať si nových prívržencov medzi príslušníkmi strednej triedy a v armáde. Pôsobením týchto trendov naďalej narastal kult osobnosti prezidenta. Národné zhromaždenie malo jedinú funkciu, a to fungovať ako ďalší orgán „zastupujúci“ vedenie režimu. Malo právomoc kritizovať prácu ministrov a úradníkov a za istých okolností možnosť hlasovať o ich odvolaní. Hlasovanie malo navonok budiť dojem, že o osude úradníkov nerozhoduje prezident, ale vôľa ľudu. Rozdelenie moci v Iraku však zostalo nemenné. Politická demokratizácia, ktorú mal režim na mysli, nemala znamenať podstatnú transformáciu politického systému. Keby sa rozvážne hospodárilo, bol by úzkostlivo strážený rozsah dovozu a obmedzovali sa vládne výdaje, iracké hospodárstvo by určite čakalo postupné oživenie. Zúfalá finančná situácia Iraku tak bola skôr obrazom priorít Saddáma – vysoké výdaje na armádu, stavba pamätníkov a nového prezidentského paláca ako objektívnych skutočností. Objem použitých zbraní v ks Rok Zbraň Irak Irán 1980 Obrnené transportéry 2700 1740 1987 Obrnené transportéry 4500 1000 1980 Bojové lietadlá 332 445 1987 Bojové lietadlá 500+ 65 1980 Vrtuľníky 40 500 1987 Vrtuľníky 150 60 1980 Delostrelectvo 1000 1000+ 1987 Delostrelectvo 4000+ 1000+ Objem nákupov zbraní Iránu počas panovania šáha Krajina Špecifikácia Opis Odoslanie Cena za kus Spojené kráľovstvo Veľkej Británie Chieftain Tank 1972 – 1978 800000 USA M60 Tank 1969 – 1978 460000 USA M47 Tank do 1978 400000 USA M24 Tank do 1978 100000 USA M113 Obrnený transportér do 1978 400000 USA McDonnell F-4 Bojové lietadlo 1968 – 1978 180000 USA Northrop F-5 Bojové lietadlo 1965 – 1978 221000 USA Grumman F-14 Bojové lietadlo 1975 – 1978 79000 USA Lockheed C-130 Dopravné lietadlo 1965 – 1978 56000 USA Lockheed P-3 Námorné prieskumné lietadlo 1973 – 1978 4000 USA Boeing KC-135 Cisternové lietadlo 1973 – 1978 10000 USA Sikorsky S-65 Dopravný vrtuľník 1973 – 1978 18000 USA Boeing-Vertol CH-47 Dopravný vrtuľník 1971 – 1978 16000 USA Bell UH-1 Vrtuľník 1972 – 1978 287000 USA Bell AH-1 Vrtuľník 1972 – 1978 202000 USA Bell 206 Vrtuľník 1968 – 1978 140000 ZSSR BTR-50 Obrnený transportér do 1978 300000 ZSSR BTR-60 Obrnený transportér do 1978 400000