Peru v novom tisícročí Alan García pôsobil ako prezident Peru dvakrát, bol prvým prezidentom pochádzajúcim z ľavicovej strany APRA. V apríli 2001 sa konali prezidentské voľby, v ktorých zvíťazil Alejandro Toledo pred bývalým ľavicovým prezidentom Garcíom. Toledo pochádzal z chudobnej indiánskej rodiny. Povolaním bol ale ekonóm, študoval a pracoval v USA, ktoré ho vo voľbách aj podporovali. Toledo sa ale stal už veľmi skoro nepopulárnym, keď všeobecné pobúrenie vzbudila výška jeho mzdy, ktorá bola až 18 000 amerických dolárov. Nasledoval škandál spojený s prezidentovou manželkou Eliane Karpovou, ktorá nechala vyplácať obrovské odmeny politickým poradcom a spolupracovníkom z peňazí určených na riešenie problémov indiánov a černochov. Asi najväčším škandálom sa stalo zistenie, že politická strana Perú Posible, teda Peru možné, za ktorú kandidoval Toledo v posledných prezidentských voľbách, sfalšovala až 70% podpisov potrebných na jej registráciu pred voľbami v roku 2000. Nasledovalo podozrenie sestry prezidenta Toleda, ktorá mala viesť falšovateľskú dieľňu. Vláda tak mala ťažkú pozíciu, nedarilo sa jej napĺňať sociálne sľuby, navyše chcela privatizovať niektoré oblasti hospodárstva Peru. To spôsobilo v roku 2003 generálnu stávku a nepokoje. Prezident reagoval vyslaním vojska a vyhlásením výnimočného stavu. Parlament následne presadil zmenu zákona, podľa ktorej nemohol prezident kandidovať dvakrát po sebe. V apríli 2006 sa tak konali nové prezidentské voľby. V nich tesne vyhral bývalý prezident Alan García, ktorý sa tak stal znova prezidentom Peru. Mal blízko k ostatným ľavicovým prezidentom Južnej Ameriky okrem venezuelského Huga Cháveza, s ktorým mal veľmi zlé vzťahy. García však už nebol lídrom ľavice, rovnako ani jeho strana APRA, keďže v tej dobe už pôsobili aj ďalšie silné ľavicové strany, ktoré mali podporu odborov. Tie ľavicového prezidenta často kritizovali, pretože prezident prijímal skôr centristické až pravicové opatrenia. Vďaka tomu zlepšil ekonomickú situáciu Peru, no súčasne vyvolal voči sebe protesty obyvateľstva. Už na jeseň roku 2006 prebehla veľká celoštátna stávka, ktorú podporovali odbory a neúspešný kadidát na prezidenta, taktiež ľavičiar, Ollanta Humala. V roku 2008 čelil aj García obvinniam z korupcie, keď mali jeho blízki spolupracovníci prijať veľké úplatky za umožnenie ťažky ropy. Prezident tak musel odvolať všetkých ministrov. V roku 2009 došlo na severe Peru k vážnemu incidentu, kedy pri protestoch miestnych indiánov voči ťažbe ropy na ich území, zahynulo viac ako 20 policajtov a podobný počet indiánov. Nové voľby sa konali v apríli a júni 2011. V oboch kolách tesne vyhral ľavicový kandidát Ollanta Humala, ktorý získal podporu väčšiny ľavice v krajine. Na druhom mieste skončila Keiko Fujimoriová, dcéra bývalého prezidenta Alberta Fujimoriho. Humala kritizoval bývalého prezidenta Garcíu, že neplnil svoje sociálne sľuby, no vzhľadom na ekonomickú situáciu krajiny nedokázal svoje predvolebné sľuby plniť ani Humala. Väčšinu svojich kľúčových sľubov nedodržal, pričom následne uvádzal, že bol nútený pristúpiť na kompromosy. To viedlo k veľkej nepopularite prezidenta a nasledujúce voľby v roku 2016 vyhral pravicový kandidát poľsko-nemecko-židovského pôvodu Pedro Pablo Kuczynski. Ten študoval vo Veľkej Británii a USA ekonómiu a politológiu. Následne pôsobil vo viacerých veľkých svetových bankách. Vo voľbách veľmi tesne porazil Keiko Fujimoriovú, keď získal 50,1 % hlasov. Už krátko po svojom zvolení musel prezident Kuczynski čeliť veľkej stávky učiteľov, ktorí požadovali vyššie mzdy. Prezident čelil veľkému tlaku, musel vymeniť vládu. Aby získal dôveru, potreboval získať podporu opozičnej strany Ľudová sila Keiko Fujimoriovej. Poporu však mal získať výmenou za prislúbenie amnestie pre bývalého prezidenta Fujimoriho, čo sa aj stalo a vyvolalo to veľké celoštátne protesty. Nasledovalo vypuknutie veľkého celojuhoamerického korupčného škandálu spojeného s brazílskou stavebnou spoločnosťou Odebrecht. To ešte zvýšilo tlak na prezidenta. Korupčný škandál Odebrecht však zasiahol viacerých bývalých prezidentov Peru, okrem Kuczynského, aj Garcíu, Humalu a Toleda. Humala a jeho manželka dokonca skončili vo vyšetrovacej väzbe. Na Toleda bol vydaný medzinárodný zatykač. V decembri 2017 ešte hlasovanie o dôvere prebehlo v jeho prospech, no potom sa objavili nahrávky, ktoré zachytávali podplácanie opozičných poslancov, aby hlasovali za prezidenta. Ten sa tak v marci 2018 rozhodol podať demisiu, aby sa tak vyhol svojmu odvolaniu. 23. marca 2018 sa tak prezidentom automaticky stal viceprezident Martín Vizcarra, ktorý by mal vládnuť až do konca riadneho funkčného obdobia pôvodného prezidenta.