TUKE-KEMT/reranking-skquad huggingface dataset:
Stojaté vlnenie je jav, keď sa vlnenie nachádza v superpozícii s iným vlnením tak, že vlnová funkcia má v istých polohách hodnotu konštantnú v čase. Stojaté vlnenie zvyčajne nastáva v prípade, že sa vlna odráža a vracia späť k svojmu zdroju, pričom vzdialenosť medzi zdrojom a bodom odrazu je násobkom vlnovej dĺžky. V prípade, že sa vlnenie odráža aj od zdroja, vlnenie zostáva medzi miestami odrazu aj po vypnutí zdroja, až kým sa nerozptýli kvôli nedokonalým odrazom späť. Zariadenie, ktoré toto využíva sa nazýva rezonátor. Stojaté vlnenie sa bežne pozoruje napríklad na strunách hudobných nástrojov. V kvantovej fyzike je významným javom stojaté vlnenie na uzavretej dráhe dĺžky, ktorá je násobkom vlnovej dĺžky, napríklad pravdepodobnostnej vlny elektrónu okolo jadra atómu.
Modulácia je proces ovplyvňovania nosného signálu, typicky sínusového, s cieľom prenesenia informácie. Nosný signál je ovplyvňovaný modulačným signálom. Modulačný signál je signál v základnom pásme, napr. analógový signál z mikrofónu, televíznej kamery, alebo číslicový (digitálny) signál. Opačný proces sa nazýva demodulácia. Obyčajne modulujeme jeden z trojice charakteristických parametrov elektrického signálu: fázy, frekvencie alebo amplitúdy. Zariadeniu, ktoré vykonáva moduláciu hovoríme modulátor, zariadenie, ktoré vykonáva demoduláciu je demodulátor. Zariadenie vykonávajúce obe operácie je modem (spojenie oboch pojmov – modulácia, demodulácia). U číslicovej modulácie sú zmeny signálu volené z pevného zoznamu ( modulačná abeceda ) každého vstupu z ktorého je privádzaná rôzna časť informácie (symbol). Abeceda je obyčajne reprezentovaná konštelačným diagramom . U analógovej modulácie sú zmeny aplikované spojito v odozve na modulačný (dátový) signál. Modulácia môže byť aplikovaná na rôzne aspekty signálu ako je uvedené nižšie v zozname. Modulácia sa obyčajne robí preto, aby sme vyriešili otázky súvisiace s prenosom signálu: Jednoduché (nízky útlm, nízky rozptyl) šírenie elektromagnetických (EM) vĺn Multiplexovanie – prenos viacerých signálov v jednom frekvenčnom pásme, na rôznych nosných frekvenciách Menšie, viacsmerové antény Nosným signálom sú obyčajne vysokofrekvenčné elektromagnetické vlny.
Regulácia Inhibícia (zníženie citlivosti synapsie na podnety) môže byť vyvolaná dvomi spôsobmi: postsynaptická inhibícia – uvoľnený mediátor z inhibičnej synapsie spôsobí otvorenie Cl- a K+ kanálov na postsynaptickej membráne a tým vyvolá jej hyperpolarizáciu; následkom toho je potrebný silnejší stimul na dosiahnutie prahu pre vznik akčného potenciálu presynaptická ihnibícia – inhibičná synapsia tu končí v presynaptickej oblasti výbežku neurónu, ktorého signál má utlmovať; čiastočnou depolarizáciou presynaptickej membrány znižuje účinok „hlavného“ akčného potenciálu – časť presynaptickej membrány na určitý čas prestane reagovať na prichádzajúce vzruchy. Množstvo mediátora uvoľneného do „hlavnej“ synapsie sa tak pri príchode „hlavného“ akčného potenciálu zmenší a následne tak zníži jeho schopnosť preniesť signál na ďalší neurón.
Animácia šírkovej modulácie signálu. Signál má konštantnú periódou a premenlivú striedu D (0 - 100 %). Jednoduchá metóda generovania PWM signálu (fialový priebeh dolu), šírkovo modulovaného vstupným signálom (zelený priebeh hore). Okamžitá hodnota vstupného signálu sa komparátorom porovnáva s okamžitou hodnotou pomocného signálu s pílovitým priebehom (modrý priebeh hore). Ak je hodnota vstupného signálu väčšia než pílovitého, PWM výstup je v aktívnom stave (log.1), v opačnom prípade v neaktívnom (log.0). Impulzová šírková modulácia alebo pulzno-šírková modulácia alebo pulzná šírková modulácia alebo šírková modulácia , skr. PWM (z angl. Pulse width modulation ) je modulácia periodického signálu zmenou striedy (šírky impulzu) v závislosti od nejakej vstupnej veličiny za účelom prenosu informácie, alebo vysoko efektívnej regulácie elektrického výkonu, dodávaného do záťaže. Vysoká účinnosť pri regulácii výkonu je daná tým, že regulátor je (v ideálnom prípade) vždy buď úplne uzavretý, alebo úplne otvorený. Nevznikajú v ňom preto tepelné straty v dôsledku úbytku napätia na regulačnom prvku s odporovým charakterom (rezistor, polovodičový priechod), ako je tomu pri spojitých regulátoroch. Je to však vykúpené zložitejším zapojením nespojitých regulátorov, vysokými nárokmi na použité spínacie súčiastky a vysokofrekvenčným rušením, vznikajúcim rýchlym prerušovaním výkonového obvodu, ktoré je potrebné odstraňovať filtrami a elektromagnetickým tienením nespojitého regulátora.
Typy číslicovej modulácie  Amplitúdové kľúčovanie (ASK, amplitude-shift keying). Frekvenčné kľúčovanie (FSK, frequency-shift keying). Fázové kľúčovanie (PSK, phase-shift keying). Kvadratúrna amplitúdová modulácia (QAM), kombinácia ASK a PSK. Rastrovo kódovaná modulácia (TCM, trellis coded modulation). Každá forma číslicovej modulácie nevyhnutne používa konečný počet rôznych signálov na reprezentáciu číslicových údajov. V prípade: PSK – konečný počet fáz. FSK – konečný počet frekvencií. ASK – konečný počet amplitúd, veľmi podobné pulzne kódovej modulácii (PCM). Každej z týchto fáz, amplitúd alebo frekvencií sú priradené unikátne vzorky binárnych bitov. Obyčajne každá fáza, amplitúda alebo frekvencia kóduje rovnaký počet bitov. Počet bitov obsahuje symbol, ktorý je reprezentovaný jednotlivou fázou.
Opis História T/R modulov siaha do sedemdesiatych rokov dvadsiateho storočia, záujem o vývoj týchto modulov bol a stále je hlavne zo strany ozbrojených síl z dôvodu ich využitia hlavne vo vojenských aplikáciách. T/R moduly však museli čakať na svoju praktickú realizáciu až do príchodu GaAs monolitických mikrovlnných integrovaných obvodov, ktoré sa objavili začiatkom osemdesiatych rokov dvadsiateho storočia. T/R moduly sú dimenzované tak, aby vyhovovali štruktúre a veľkosti mriežky vnútri fázovanej antény. Moduly musia byť od seba vzdialené o polovicu vlnovej dĺžky, napríklad pri 10 GHz je to . Veľkosť T/R modulu je závislá na frekvencii. T/R modul, ktorý je na obrázku má napríklad rozmery: 64,5 x 13,5 x . Kľúčovým je rozmer . To je polovica vlnovej dĺžky pre frekvenciu 11 GHz, z toho môžeme predpokladať, že pracovná frekvencia je niekde blízko tejto hodnoty. Fázované antény pracujú na rôznych frekvenciách, ale klasický rádiolokátor pracuje vo frekvenčnom pásme X, preto sú T/R moduly pre toto pásmo dimenzované a aj v tomto pásme pracujú. Cena klasického T/R modulu pre vysokovýkonovú fázovanú anténu vo frekvenčnom pásme X sa pohybuje okolo 1000 amerických dolárov. Keďže T/R modulov je na fázovanej anténovej sústave väčšie množstvo, cenová dostupnosť, alebo skôr nedostupnosť, bráni masovejšiemu zavádzaniu tejto technológie. Aby sa T/R moduly dostali ľahšie k spotrebiteľom, dala by sa ich cena znížiť, ale namiesto GaAs monolitických mikrovlnných integrovaných obvodov by sa použili kremíkové. T/R modul je obyčajne hermeticky uzavretý z dôvodu jeho dlhšej životnosti a správnej činnosti. Materiál krytu T/R modulu sa vyberá s prihliadnutím na koeficient tepelnej rozťažnosti materiálov použitých vnútri T/R modulu a tými sú napr. GaAs, kremík a rôzne keramické materiály. To sa odráža aj na cene tejto technológie.
Modulácia a demodulácia Samotná modulácia sa realizuje najčastejšie napr. pomocou varaktorovej pumpy, ktorej najdôležitejším prvkom je kapacitná dióda (varikap).
PID regulátor čiže proporcionálny a integračný a derivačný regulátor je najjednoduchší lineárny regulátor.
Riadiaci prvok je prvok systému, ktorý cieľovo ovplyvňuje ďalšie prvky a má v systéme dominantné postavenie. Prostredníctvom riadeného prvku, s ktorým je spojený priamymi i spätnými väzbami, vysiela riadiace impulzy. Kvalita riadiaceho prvku bezprostredne ovplyvňuje kvalitu celého systému.
Fázová modulácia (skratka PM z ) je druhom modulácie, pri ktorej sa v závislosti na zmene modulačného signálu mení fáza nosnej vlny. Spojitá fázová modulácia nie je veľmi využívaná, pretože vyžaduje pomerne zložitý demodulátor a v určitých situáciach môže byť problematické rozpoznať správne fázový posun (napr. pri 0° a 180°).
Príklad Modulom sa rozumie napríklad výška tehly v obvodovom murive, ktorá je . Ide o modul štandardne používaný na Slovensku a v iných krajinách.
Výhody Problematika modulových domov je v súčasnosti čoraz viac rešpektovaná odborníkmi ako i laickou verejnosťou. Je to vďaka nízkym nákladom na prevádzku a ekologickou výhdnosťou materiálov. Vzhľadom na fakt že domy sú tvorené prevažne z ľahkých priečok možno interiéry variabilne meniť. Výhodou modulovej výstavby je najmä rýchlosť výstavby a tiež nezávislosť od počasia, keďže jednotlivé časti sú zložené už vo fabrike. Takto vystavaný modul možno koncipovať do architektonicky odlišne koncipovaných štruktúr, ktoré možno mobilne premiestňovať
Schéma amplitúdovej a frekvenčnej modulácie Frekvenčná modulácia (skratka FM ) alebo staršie kmitočtová modulácia je modulácia, pri ktorej sa mení frekvencia nosnej vlny. Amplitúda a fáza zostávajú konštantné. Pôsobením modulačného signálu sa okamžitá hodnota frekvencie nosnej vlny mení tak, že veľkosť frekvenčnej zmeny, frekvenčný zdvih, závisí iba od veľkosti modulačného signálu a rýchlosť zmeny frekvencie okolo pôvodnej frekvencie (t. j. počet frekvenčných zdvihov za sekundu), závisí od výšky modulačného signálu. Využíva sa v rozhlase v pásme VKV pre kvalitný prenos zvuku. Zvukový kanál analógových televíznych sústav je rovnako prenášaný s využitím frekvenčnej modulácie. Pre profesionálne aj rádioamatérske komunikačné účely sa využíva jej úzkopásmová forma. Ďalšou oblasťou je FM syntéza zvuku, využívaná v raných hudobných syntetizátoroch a neskôr aj zvukových adaptéroch počítačov.
Magnetický dipólový moment rovinnej prúdovej slučky Pre jeho veľkosť platí: mIS kde I je prúd a S je obsah slučky. Orientáciu vektora určíme pomocou Ampérovho pravidla pravej ruky. Niekedy sa používa aj tzv. Coulombov magnetický moment definovaný vzťahom m μ0IS kde μ 0 je permeabilita vákua.
Pozri aj  Magnetizácia Elektrický dipól Kvadrupólový moment Multipólový rozvoj
Pravdepodobnosť bezodrazového procesu  Mössbauerov-Lambov faktor Mössbauerov-Lambov faktor fML nazývaný aj bezodrazový faktor, udáva pravdepodobnosť procesu bezodrazovej emisie, resp. absorpcie kvánt γ. Bezodrazovosť procesu znamená, že prebieha bez zmeny vnútornej energie systému, v ktorom sa nachádzajú emitujúce/absorbujúce jadrá. Pre bezodrazový faktor fML platí : :, kde λ je vlnová dĺžka vyžiareného/absorbovaného kvanta γ a 2> je stredný kvadrát amplitúdy kmitov jadra v smere šírenia kvanta γ. Väzba atómov v kryštálovej mriežke tuhej látky V tomto modeli započítavame okrem spätného odrazu aj samotný pohyb jadier, ktoré majú v okamihu emisie/absorpcie rýchlosť vT. Správanie sa jadier v kryštálovej mriežke najlepšie opisuje Einsteinov model tuhej látky a Debyeov model tuhej látky. Pre Mössbauerov-Lambov faktor v Debyeovom modeli platí vzťah : :, kde c je rýchlosť svetla vo vákuu, kB je Boltzmannova konštanta, TD je Debyeova teplota a D je Debyeova funkcia.
Pozri aj  Perióda (fyzika) Impulzová šírková modulácia (PWM) – modulácia periodického signálu zmenou striedy Kategória:Elektrické veličiny Kategória:Elektronika
Hybridné smerové odbočnice sú špeciálnym prípadom 4-bránových smerových odbočníc (SO). Smerovú odbočnicu v mikrovlnových obvodoch nazývame hybridnou vtedy, ak je väzobný a vstupný útlm rovný 3dB (CIL3dB, pričom C je činiteľ väzby- coupling a IL je vložný útlm- insertion loss ). Poznáme dve skupiny hybridných SO (delenie na základe fázového posunu): 90° alebo štvorcové hybridné SO 180º hybridné SO
TTL Dvojčinný výstup u TTL obvodov je konštruovaný z dvoch NPN tranzistorov (TTL technológia sa vyhýba použitiu PNP tranzistorov), a teda mu predchádza stupeň, ktorý zabezpečuje budenie tranzistorov s opačnou polaritou. Typicky je v kladnej vetve zapojená ešte dióda a ochranný rezistor, takže výstupný stupeň nie je symetrický. Prúdová zaťažiteľnosť zápornej vetvy je väčšia, napr. u rodiny 74LS00 je typický výstupný prúd kladnej vetvy -400uA, a typický výstupný prúd zápornej vetvy je 8mA. Toto je konzistentné s typickými vstupnými prúdmi TTL obvodov, ktoré sú tiež rôzne v log.0 a log.1, takže logický zisk je v oboch logických úrovniach rovnaký. Pri záťaži iného druhu však je nutné s touto asymetriou počítať (napr. pri kapacitnej záťaži sú časové konštanty nábežnej a dobežnej hrany signálu rozdielne.)
Schematické značky tranzistorov Pre označovanie tranzistorov v schémach zapojenia sa používajú nasledovné značky: Bipolárne Unipolárne JFET MOSFETs indukovaným kanálom(obohacovací) MOSFETso zabudovaným kanálom(ochudobňovací) NPN: 80px kanál N: 80px 80px 80px PNP: 80px kanál P: 80px 80px 80px
Lineárny regulátor je transformers, ktorý sa navrhuje a používa na lineárne systémy. Sem patrí väčšina regulátorov, od PID až po číslicové regulátory.
Spôsoby výroby Keď sa hovorí o integrovaných obvodoch, zvyčajne ide o monolitické integrované obvody. Výrobný proces môže byť extrémne komplexný, zahrňujúci mnoho rôznych technológií ako napríklad leptanie, iónová implantácia, oxidácia, pasivácia, dotácia a podobne. Konečný výsledok môže byť čip obsahujúci desiatky miliónov navzájom prepojených tranzistorov.
Eight-to-fourteen modulation (iné názvy: 8:14 modulation, 8/14 modulation, 8-14 modulation , do slovenčiny prekladané ako modulácia osem na štrnásť, modulácia osem ku štrnásť, modulácia 8:14, modulácia 8/14 ), skr. EFM , je kódovacia technika, ktorá sa používa pri vytváraní kompaktných diskov alebo MiniDisc-ov. Údaje ukladané na nosič sa rozdelia do blokov veľkých 8 bitov. Každý blok sa nahradí zodpovedajúcim 14 bitovým kódom podľa tabuľky. 14 bitové kódy sa vyberajú tak, aby boli 1 (jednotka binárneho zápisu) vždy oddelené najmenej dvoma a najviac desiatimi 0 (nula binárneho zápisu). Dôvodom je princíp, podľa ktorého zmena z plôšky na jamku alebo z jamky na plôšku na disku predstavuje 1 a stav bez zmeny (stav bez prechodu z plôšky na jamku a naopak) predstavuje 0. Takto sa odstránia samostatné 1 a 0, ktoré by sa museli opakovať, ak by sme chceli na disk zapísať veľmi malé položky. V roku 1982 boli v rámci štandardu pre kompaktné disky (IEC 908) pridané k 14 bitovému bloku 3 zlučovacie bity (), aby sa ešte viac znížili prechody z 1 na 0 a naopak medzi susediacimi 8-ku-14 blokmi a aby koncové bity jedného 14 bitového bloku a začiatočné bity ďalšieho bloku systém neoznačil ako platný kód.
Preklápací obvod (alebo bežnejšie, hoci nespisovne klopný obvod , skr. KO ) je elektronický obvod s niekoľkými stabilnými alebo nestabilnými stavmi , medzi ktorými sa dokáže (na základe zmeny elektrickej veličiny na niektorom vstupe alebo vnútornej spätnej väzby) prepínať – preklápať . Skladá sa z niekoľkých tranzistorov, logických hradiel, alebo iných aktívnych súčiastok. Preklápacie obvody majú v elektronike široké využitie ako generátory impulzov, oscilátory, statické pamäte, oneskorovače, časovače, čítače, deliče kmitočtu a pod. Na preklápacích obvodoch sú založené sekvenčné digitálne obvody, tvoriace základ digitálnych počítačov.
Demodulátor je zariadenie, ktoré vykonáva demoduláciu, opak modulátora. Napríklad časť modemu, ktorá premieňa analógové dáta na digitálne, je demodulátor. Jeho úlohou je odstrániť nosnú vlnu a získať späť modulačný signál. Kategória:Modulácia Kategória:Elektronika
Pásomnička pečeňová (Echinococcus granulosus) patrí medzi pásomnice radu kruhoviek. Tvorí len 3 proglotidy a je dlhá iba 5 mm, v dospelosti parazituje u psovitých mäsožravcov. Oveľa nebezpečnejší je jej uhor (echinokokus), ktorý sa uhniezďuje v mäkkých tkanivách, obyčajne v pečeni, pľúcach, no aj v iných orgánoch. Pomaly rastie, pričom môže dosiahnuť až veľkosť pomaranča. Echinokoky boli zistené u mnohých zvierat (ovce, kone, ošípané, dobytok) ale aj u ľudí. Zvlášť nebezpečné je, keď sa echinokok uhniezdi v mozgu, pečeni alebo v srdci – medzihostiteľ vtedy zanedlho hynie.
Pásomnica dlhočlánková ( Taenia solium ) patrí medzi pásomnice radu kruhoviek. Uhor (cysticercus) sa tvorí v svalstve ošípaných aj diviakov, dospelá parazituje u človeka.
Výskyt Jeho hlavným zdrojom je droždie, obilné klíčky, nelúpaná ryža, strukoviny a syr. Odporúčaná denná dávka je 1,5 mg.
Pásomnica vrtohlavá ( Taenia multiceps , Multiceps multiceps ) patrí medzi pásomnice radu kruhoviek. Uhor (coenurus) sa tvorí v mozgu, zriedka v mieche párnokopytníkov; dosahuje až veľkosť slepačieho vajca. Medzihostiteľ sa pohybuje tackavo, často do kruhu a zanedlho hynie. Dospelé jedince žijú u vlkov, líšok a psov.
Pásomnice ( Eucestoda , Eucestodes ) sú podtriedou triedy pásomníc. Vlastné pásomnice, v dospelosti vždy rozlíšené na scolex, krčok a reťaz proglotidov. Prvé invázne štádium (koracídium alebo onkosféra) má vždy 6 háčikov.
Stopkatky ( Tetraphyllidea ) sú rad triedy pásomníc. Ich scolex má 4 pohyblivé prísavky, obyčajne na stopkách. Vývinové štádiá v rôznych bezstavovcoch, dospelé v studenokrvných stavovcoch. Napr. Ophiotaenia racemosa je parazit užoviek. Viac druhov rodu Ichthyotaenia parazituje v rybách.
Kruhovky alebo staršie vlastné pásomnice (lat. Cyclophyllidea ) sú rad triedy pásomníc. Ich scolex má po obvode štyri okrúhle prísavky (bothrie) a u väčšiny druhov aj veniec háčikov (rostellum) úplne vpredu. V zjednodušených vývinových cykloch sa striedajú medzihostiteľ s definitívnym hostiteľom. Z vajíčka sa v tráviacej sústave medzihostiteľa liahne onkosféra – má 6 háčikov, no je bez obrvenia. Prevŕta sa stenou čreva a usadí sa v mäkkých tkanivách, kde sa mení na uhor – zapuzdrené vyčkávacie štádium (štádiá procerkoida a plerocerkoida sú teda potlačené). Uhor je vlastne vačok s pevným kutikulárnym obalom. Najčastejšie typy sú: cysticerkoid – uhor s jednou hlavičkou, vliačenou dovnútra vačku. Má chvostík podobne ako cerkárie. Tvorí sa hlavne u pásomníc, ktorých medzihostiteľ je článkonožec. Ostatné typy nemajú chvostík; cysticerkus – najčastejší typ uhra s jednou vliačenou hlavičkou; coenurus – väčší uhor s viacerými vliačenými hlavičkami; echinokokus – obyčajne veľký uhor s materským vačkom, v ktorom sa nepohlavne (delením alebo pučaním) tvorí množstvo dcérskych vačkov s viacerými hlavičkami. Dospelé pásomnice žijú v čreve suchozemských mäsožravcov (príp. všežravcov), ktoré sa nakazia konzumáciou medzihostiteľa so zapuzdrenými štádiami.
Pásomnička pečeňová ( Echinococcus granulosus ) patrí medzi pásomnice radu kruhoviek. Tvorí len 3 proglotidy a je dlhá iba , v dospelosti parazituje u psovitých mäsožravcov. Oveľa nebezpečnejší je jej uhor (echinokokus), ktorý sa uhniezďuje v mäkkých tkanivách, obyčajne v pečeni, pľúcach, no aj v iných orgánoch. Pomaly rastie, pričom môže dosiahnuť až veľkosť pomaranča. Echinokoky boli zistené u mnohých zvierat (ovce, kone, ošípané, dobytok) ale aj u ľudí. Zvlášť nebezpečné je, keď sa echinokok uhniezdi v mozgu, pečeni alebo v srdci – medzihostiteľ vtedy zanedlho hynie.
Pásomnice alebo pásomnicovce alebo skôr neformálne cestódy (lat. Cestodes ) sú trieda ploskavcov. Majú pretiahnuté až veľmi dlhé telo uhrovitého tvaru, ktoré je s výnimkou nepočetnej skupiny Cestodaria tvorené hlavičkou (scolex), krčkom a nepravými článkami (proglotidmi). Pri krčku sú proglotidy najmladšie, smerom dozadu dorastajú a zväčšujú sa. Na konci tela sa oddeľujú – tieto sú už plné zrelých vajíčok. Tento proces sčasti pripomína strobiláciu a sčasti epitókiu. Pásomnice sú extrémne špecializované endoparazity, prejavuje sa to výraznou regresiou (zjednodušená nervová sústava, redukcia receptorov i celej tráviacej sústavy), ako i zložitými vývinovými cyklami. Sú to hermafrodity s výnimkou rodu Dioecocestus (dva druhy parazitujú v potápkach Podiceps). Poznáme asi 1 500 druhov pásomníc, delia sa na 2 podtriedy.
Prenos chorôb Po penetrácii kože samička vstrekne do krvi svoje sliny, ktoré obsahujú zmes molekúl, ktoré obmedzujú zrážanie krvi a potlačia bolesť po vpichnutí. Zároveň vnikne zápal, ktoré pomáha šíreniu vírusov. Práve touto cestou sa do tela zvieraťa či človeka dostanú choroboplodné zárodky. Najvýznamnejšou prenášanou chorobu je malária, ktorú spôsobujú zimničky - parazitické prvoky rodu Plasmodium . Na ľudí ju prenášajú výlučne komáre rodu Anopheles , celkom asi 30 – 40 druhov z 200 tohto rodu, najmä potom anofeles škvrnitokrídly ( Anopheles maculipennis ). Komár Aedes aegypti je hlavným prenášačom arbovírusu žltej zimnice, vírusu Zika, horúčky dengue. a ďalších horúčkovitých ochorení. Niektoré druhy komárov vyskytujúce sa aj v Európe môžu pasívne prenášať lymskú boreliózu. Pasívny prenos znamená, že pôvodca choroby sa v tele komára nemnoží, len bol prenesený s čerstvou krvou, ktorú má komár usadenú na sosáku a na tele. Komár útočný ( Aedes vexans ) prenáša vírus ťahyňa, ktorý spôsobuje valtickú horúčku. Nebol zaznamenaný žiadny prípad prenosu vírusu HIV (spôsobuje chorobu AIDS) komármi a experimentálne bolo potvrdené, že mechanický a biologický prenos nie je možný. Komáre prenášajú aj dirofilariózu (aj na Slovensku), spôsobenú červami rodu Dirofilaria . Ako prenášačmi chorôb môžu slúžiť aj iné rody, napríklad vtáčiu maláriu bežne prenášajú komáre rodu Culex . Rod Culex , živiaci sa hlavne vtáčou krvou, roznáša aj Západonílsky vírus.
Pásomnica detská ( Hymenolepis nana ) patrí medzi pásomnice radu kruhoviek. Je to malá pásomnica (dlhá 30 – , široká ) parazitujúca najmä u detí. Bežná je nákaza aj stovkami jedincov tejto pásomnice. Rezervoárom nákazy sú potkany a myši. Infekčným štádiom tejto pásomnice sú priamo vajíčka: cysticercus sa uhniezďuje v stene čreva, kde sa mení na dospelú pásomnicu – medzihostiteľ je teda súčasne aj definitívnym hostiteľom. Deti sa nakazia pri nedodržovaní hygieny. Liečba: Praziquantel, príp. Niklozamid
Opis Plodnica strapačky zadymenej je kríkovitá, 512 cm vysoká a 58 cm široká. Masívna báza huby, hrubá 2,55 cm, sa koralovite rozdeľuje na husté konáriky. Báza je biela, zvyšná časť plodnice je za mladi červenofialová, neskôr od výtrusného prachu špinavookrová až hnedastá, okrem koncov konárikov, ktoré zostávajú dlho fialové. Dužina je tvrdá, biela, má nepríjemnú horkastú chuť a nevýraznú vôňu. Výtrusy sú vretenovité, na povrchu jemne bradavičnaté, okrové, 8,512,5 × 3,75,5 μm veľké. Výtrusný prach je okrovohnedastý.
Výskyt Plodnice vyrastajú koncom leta, najmä však v jeseni (od augusta do novembra), v bohatých zrastencoch vo veľkých skupinách, v opadanom lístí v listnatých a zmiešaných lesoch, vzácnejšie v ihličnatých. Najčastejšie sa vyskytujú v bučinách a dubinách, kde trsy plodníc, často tvoria čarovné kruhy. U nás je všade pomerne rozšírený, najmä v podhorských oblastiach.
Pásnice (iné názvy: páskovce, nemertíny, nemertiny ; lat. Nemertini , Nemertea , Nemertina , Nemertinea ) sú kmeň špirálovcov. Je to malá skupina takmer výhradne morských červovitých živočíchov. Povrch tela tvorí obrvený epitel s množstvom žľazových buniek. Prvýkrát v živočíšnej ríši u nich pozorujeme uzavretú obehovú sústavu a otvorenú tráviacu sústavu – majú už funkčný terminálne umiestnený anus. Dýchajú pritom celým povrchom. Špecifickým znakom pásnic je vyliačiteľný chobot, ktorý má často na konci stilet s jedovou žľazou. Chobot sa zaťahuje zvláštnym svalom do trubicovitej slepej dutiny, nazývanej rhynchocoel. Inak nemajú súvislú telovú dutinu, na základe čoho boli dlhé roky zaraďované do konvergentnej polyfyletickej skupiny Acoelomata .
Výskyt Plodnice vyrastajú v lete a na jeseň (od augusta do októbra) v listnatých lesoch, najčastejšie v bohatých trsoch. Rastie na pôdach bohatých na humus, najmä pri duboch a lieskach.
Pásavka zemiaková (zastarano – v 50. rokoch – mandelinka zemiaková ; ľudovo nesprávne mandelinka ; lat. Leptinotarsa decemlineata ) je veľmi rozšírený zástupca radu chrobákov. Vyskytuje sa prakticky na každom zemiakovisku. Pochádza pôvodne zo Severnej Ameriky. (pravdepodobne nie celá, predpokladá sa, že než ju začali kolonisti šíriť aj so zemiakmi, bol jej výskyt obmedzený na oblasť Mexického zálivu, prípadne severné Mexiko a Colorado, presnejšie sa nevie). Zjavne išlo o dosť malé oblasti, pretože vzťah pásavky k zemiakom bol vzatý na vedomie až v roku 1859, keď bolo zaznamenané jej prvé masívne premnoženie. Do Európy bola zavlečená spolu so zemiakmi, jej pomalé šírenie sa prudko zrýchlilo po druhej svetovej vojne, keď vzrástla úroveň transportu zemiakov. Pásavka potom postupne doputovala až k Uralu. Okrem zemiakov napadá aj ďalšie ľuľkovité rastliny (rajčinu, papriku, baklažán, ľuľok atď.). Vyhláška na boj proti „americkému chrobákovi“ z r. 1952 Larvy pásavky zemiakovej V bývalom Česko-Slovensku sa na ňu ako na škodcu najmä v 50. rokoch 20. storočia konali veľké „hony“ s cieľom jej vykynoženia. Komunistická propaganda ju vyhlásila za imperialistický útok a obvinila Západ, že ju na území ČSSR umelo vysadzuje z lietadiel alebo prostredníctvom diverzantov (úplne boli ignorované podobné kalamity v celej Európe), často bola propagandisticky nazývaná imperialistický či americký chrobák.
Pásomnica psia ( Dipylidium caninum ) patrí medzi pásomnice radu kruhoviek. Drobný uhor (cysticerkoid) je vo švolách ( Mallophaga ), ktoré sú ektoparazitmi psov. Pes sa nakazí vyhrýzaním švol zo srsti a kože. Hromadná nákaza sa prejavuje kŕčmi.
Pásomničky ( Cestodaria , Decacanthia ) sú podtriedou pásomníc. Sú to primitívne pásomnice, fylogeneticky nadväzujúce na motolice. Telo ešte nie je diferencované na scolex, krčok a proglotidy. Z vajíčka sa liahne larvička s 10-timi háčikmi, niekedy sa nazýva lykofóra. Dospelé majú len jednu pohlavnú sústavu. Vznik pásomničiek sa vysvetľuje princípmi neotenizácie – vývin ich stavby tela „zastal“ na úrovni plerocerkoidu alebo dokonca procerkoidu ( Pseudophyllidea ). Väčšinou sú to parazity studenokrvných vodných stavovcov, najmä rýb napr. Gyrocotyle urna .
Rozmnožovanie a vývin Sú gonochoristy. Reprodukčná sústava je pomerne jednoduchá. Morské druhy sa vyvíjajú cez trochofóroidnú larvu pilídium, vývin niekoľkých sladkovodných druhov je priamy. Poznáme asi 900 druhov pásnic.
Opis a rozšírenie Korytnačka môže mať hmotnosť až 100 kg, pričom pancier (karapax) dosahuje dĺžku 80 cm. Areál rozšírenia sa nachádza v oblasti juhovýchodnej Severnej Ameriky. Žije v kalnej a pomaly tečúcej vode, kde leží na dne. Pancier má zarastený vrstvou rias. Kajmanka supia sa môže dožiť až 150 rokov.
Opis Často sa zamieňa s potkanom tmavým ( Rattus rattus ). Základným rozpoznávacím znakom je jeho lysý a šupinatý chvost, pri koreni nápadne zosilnený, ktorý je zhruba rovnako dlhý ako telo. Hlava potkana hnedého je spredu mierne zaoblená, oči sú drobné. Slabo osrstené ušnice sú krátke (pri prehnutí nedosahujú k očiam). Vo sfarbení chrbta prevláda sivohnedý až hnedý odtieň, spodná strana tela je sivastá. Chvost je zvrchu tmavší než na spodku. Samica má 6 párov mliečnych bradaviek.
Pásomnica dlhá ( Taenia saginata , Taeniarhynchus saginatus ) patrí medzi pásomnice radu kruhoviek. Uhor (cysticercus) je vo svaloch hovädzieho dobytka, dospelá parazituje u človeka.
Významné druhy  pásomnica dlhočlánková ( Taenia solium ) pásomnica dlhá ( Taeniarrhynchus saginatus ) pásomnica vrtohlavá ( Multiceps multiceps ) pásomnica psia ( Dipylidium caninum ) pásomnička pečeňová ( Echinococcus granulosus ) pásomnica detská ( Hymenolepis nana )
Rozmnožovanie Hyeny pásavé sa rozmnožujú počas jesene a zimy. Od novembra do februára vyhľadávajú samce samice a pária sa s nimi. Gravidita trvá okolo 3 mesiacov. V jednom vrhu býva 3 – 5 mláďat. Mláďatá sa rodia slepé s jemnou striebristou srsťou. Prvé týždne svojho života strávia v podzemnej nore.
Príklad vývinového cyklu Vývinový cyklus jedného zo známejších druhov štrbinovky širokej ( Diphyllobothrium latum ): Z vajíčka sa vo vode liahne koracídium, je to vlastne onkosféra v obrvenom obale. Koracídium sa dostáva ako potrava do tela cyklopa, kde sa mení na procerkoid, pripomínajúci stavbou tela Monogenea . Keď je cyklop ulovený rybou, mení sa procerkoid obyčajne v svalstve na plerocerkoid, ktorý už má náznak hlavičky i nepravého článkovania. Po konzumácii rybožravým predátorom (môže to byť vták alebo cicavec, vrátane človeka) pásomnica v jeho čreve dospieva. Rozšíreným parazitom je škáravec vtáčí ( Ligula intestinalis ). V štádiu procerkoida žije v dafniách, plerocerkoid v rybách, kde takmer dospieva (začína už tvoriť proglotidy), pohlavnú dospelosť však dosahuje až v čreve rybožravých vtákov.
Morfológia a vývoj Často sa vyskytuje v skleníkoch, pivniciach a v pareniskách, a to v dospelom i larválnom štádiu. Dospelý jedinec má oválne telo dlhé 11 - 16 mm, široké 6 - 7 mm, veľmi sploštené, žltkastej alebo tmavosivej farby. Samičky po oplodnení kladú vajíčka, ktoré sa nachádzajú v špeciálnych kapsičkách upevnených na predných nohách. Larvy sa liahnu v týchto kapsičkách, opúšťajú ich a začínajú samostatne žiť.
Panleukopénia alebo mačací mor je silne virulentné ochorenie s inkubačnou dobou 2–10 dní postihujúce len mačky. Ochorenie máva spravidla veľmi rýchly priebeh a môže pripomínať otravu. Prejavuje sa súčasnými prudkými hnačkami a zvracaním, veľmi často končí smrťou zvieraťa. Je možné proti nemu zviera zaočkovať. Vírus napadá výstelku tráviaceho traktu, spôsobuje vredy a rozpad výstelkového epitelu. Zároveň sa znižuje množstvo bielych krviniek, čo zhoršuje imunitu zvieraťa. Nákazu si medzi sebou zvieratá väčšinou predávajú cez sekréty, ktorými sa kontaminuje napríklad voda na pitie. Postihnuté zviera je apatické, zvracia, má vodnatú hnačku, veľakrát je v stolici krv, neje a nepije. Pokiaľ je nákaza slabšia, je možnosť vyliečenia. Ak sa nakazí gravidná mačka, väčšinou potratí. Pokiaľ sa narodia živé mačatá, mávajú postihnutý mozoček, následkom čoho majú zhoršenú koordináciu pohybu alebo môžu byť aj slepé.
Vírus Mačací leukovírus (FeLV) je pôvodcom leukózy, nazývanej tiež mačacia leukémia. Ide o gammaretrovírus. Ten existuje v troch typoch (A, B a C), pričom iba podtyp A spôsobuje toto smrteľné ochorenie. Mimo tela mačky je vírus veľmi nestály, ničia ho vyššie teploty, sucho a slnečné žiarenie. Vo vlhku a pri izbovej teplote môže vírus prežívať po dobu 7 dní. Vírus je citlivý na väčšinu dezinfekčných prostriedkov. Obavy o zdravie zvieraťa vo veterinárnych ambulanciách a na výstavách sú za dodržiavania hygienických predpisov neopodstatnené. Tento vírus je špecifický pre mačky a nebol preukázaný prenos na iné zvieratá alebo na človeka. Vnímavé sú všetky plemená mačiek a choroba sa postihuje zvieratá po celom svete. Častejšie sa vyskytuje u mačiek chovaných voľne alebo polovoľne a tiež u mačiek chovaných vo väčších skupinách (útulky, mačacie azyly, veľkochovy).
Patogenéza Patogenéza slintačky a krívačky je najpodrobnejšie preskúmaná u dobytka a ošípaných. Vstupná brána infekcie do organizmu a miesto primárnej replikácie vírusu sa môže líšiť v závislosti na druhu zvieraťa, typu vírusu, jeho množstva či jeho forme (aerosól či kontaminované krmivo). Dobytok sa nakazí prevažne vdýchnutím vírusového aerosólu. Teľatá sa môžu navyše nakaziť pri saní mlieka od svojej chorej matky. Vírus, ktorý prenikne do dýchacích ciest zvieraťa, priľne ku sliznici a preniká do buniek sliznice, kde sa začína replikovať. Názory na miesto primárnej replikácie FMDV sa líšia. Zatiaľ čo niektorí autori tvrdia, že vírus sa množí na sliznici hltanu alebo sliznici pľúc, iní tvrdia, že k replikácii vírusu dochádza iba v hltane a nie v pľúcach. Vírus slintačku a krívačky môže preniknúť do organizmu aj cez odreniny na koži a slizniciach či cez mikrotraumy na končatinách, respektíve kopytách. Tento spôsob infekcie je však výnimočný, lebo k infekcii cez kožu je potrebné 10000× väčšie množstvo vírusu ako inhalačnou cestou. Po primárnej replikácii vírusu v mieste vstupu do organizmu prechádza vírus do krvi a dochádza tak k tzv. virémii. Krvou je vírus roznesený do celého radu ďalších orgánov. K ďalšiemu premnoženiu vírusu dochádza najmä na týchto miestach: ústna dutina, jazyk, hltan, distálne časti končatín a vemeno. Na miestach vírusom poškodeného epitelu potom vznikajú typické vezikuly (tiež označované ako pľuzgiere) a dochádza tak ku klinickému prepuknutiu choroby. Pľuzgiere po niekoľkých dňoch praskajú, na ich mieste sa objavia afty s krvou, ktoré môžu byť kontaminované baktériami. Pokiaľ nedôjde k bakteriálnej kontaminácii, začína sa erózia po 2 – 3 dňoch sama hojiť. Srdcová svalovina je ďalším typickým miestom premnoženia vírusu. Zápal srdcovej svaloviny (myokarditída) je hlavnou príčinou úhynu chorých mladých, ale niekedy aj dospelých zvierat. Vírus sa však množí aj v iných orgánoch, ako je mliečna žľaza, podžalúdková žľaza alebo hypotalamus. Ošípané sa najčastejšie nakazia perorálne, a to požraním krmiva kontaminovaného vírusom alebo priamym kontaktom s chorým jedincom. Miestom primárneko premnoženia vírusu u ošípanných sú mandle a sliznica hltanu. Vírus slintačky a krívačky sa replikuje na podobných miestach ako u dobytka, ale klinicky dominujú lézie na končatinách (konkrétne na spárcích a paspárcích). Pľuzgiere na jazyku v ústnej dutine sa vyskytujú v menšej miere a sú často prehliadnuteľné.
Symptómy Vírus spôsobuje zníženú obranyschopnosť mačky, následkom čoho môžu organizmus napadnúť bežné bakteriálne alebo plesňové infekcie. U mačiek sa prejavujú zväčšené lymfatické uzliny, zápalové ochorenia ďasien, očných spojiviek a kože, nádcha, chronické hnačky, teploty, chátranie, pri dlhšom priebehu glaukóm a rôzne druhy nádorov. U niektorých jedincov sa prejavujú rôzne neurologické abnormality vedúce k nutkavým pohybom, prejavom strachu alebo nezvládnuteľnej agresivite.
Diagnostika Choroba sa diagnostikuje kultivačne zo stolice (dôkazom prítomnosti šigely vo vzorke). Možný je vznik bacilonosičstva, ktoré treba po preliečení vylúčiť.
Rozšírenie Vyskytuje sa na celom svete, a to aj vo vyspelých krajinách, nie je súvislosť so zlou hygienou. Ide o bežného parazita objavujúceho sa hlavne v detských kolektívoch, ale nie je výnimkou, pokiaľ sa nakazia aj dospelí. Vši sa prenášajú dotykom, alebo používaním spoločných hlavových doplnkov a pokrývok. Ľahko sa deteguje v spánkovej oblasti. Prvým príznakom je pruritus (nepríjemné svrbenie) nútiace k neustálemu škrabaniu.
Prenos a priebeh ochorenia K nákaze a prenosu dochádza kvapôčkovou infekciou, čiže kýchaním, kašľaním, kontaminovanými predmetmi, ale aj bezprostredným kontaktom, napr. bozkávaním. Vírus sa nachádza aj v moči a v materinskom mlieku. Nakazená osoba môže prenášať ochorenie už týždeň predtým ako sa objavia prvé príznaky ochorenia ale ešte aj dva týždne potom. Inkubačná doba trvá približne dva až tri týždne. Príušnice majú široké spektrum príznakov. Najčastejšie sa prejavuje zdurením jednej alebo oboch príušných žliaz, umiestnených pred a pod ušným lalôčkom. Sú to tie najväčšie z troch párov slinných žliaz, ktoré sú umiestnené hlboko v ohybe čeluste tesne pod uchom a pred ním. Niekedy zápal prestúpi aj na ďalšie žľazy, vrátane podžalúdkovej a vyvolá pankreatitídu. Častými sprievodnými javmi zápalu bývajú tiež respiračné problémy. Mnoho nakazených detí ale nevykazuje žiadne príznaky, len sa necítia dobre a majú nepríjemné pocity v oblasti príušných žliaz.
Spôsob nákazy  Trus mačiek Rozmnožovanie parazita prebieha v črevnej sliznici mačky a príbuzných mačkovitých šeliem. S trusom mačky sa vylučujú z jej tela oocysty, ktoré sú zdrojom nákazy človeka. Oocysty sa do tela zvierat dostávajú potravou a vyvolajú buď ochorenie, alebo skrytú infekciu v podobe cýst v rôznych orgánoch vrátane svaloviny. Mačka sa pravdepodobne nakazí najčastejšie z mäsa divokých a hospodárskych zvierat. Vývojový kolobeh parazita sa potom v jej črevách dokončuje. U iných zvierat nebola možnosť rozmnožovania parazita dokázaná. Ani mačka však nie je označovaná za významný zdroj priameho nakazenia človeka, pretože vylučovanie zárodkov toxoplazmózy trusom trvá krátko – len pri jej prvom nakazení (2 – 3 týždne), po ktorom mačka získava odolnosť a pri novom nakazení už zárodky nevylučuje. Preto sa so zárodkami v truse stretávame v praxi len veľmi zriedkavo a prevažne u mladých mačiek, ktoré majitelia kŕmia nedostatočne premrazeným mäsom, alebo u mačiek loviacich myši, vtáky a pod. Pre nákazu z trusu mačiek platí: Človek, ktorý prišiel do styku s toxoplazmózou, získava odolnosť rovnako ako mačka a už sa nemôže po druhýkrát nakaziť. Pravdepodobnosť nakazenia sa človeka od mačky je veľmi malá – mačka môže vylučovať oocysty v prípade nákazy len 2 až 3 týždne. Nakaziť sa môžeme výlučne z trusu mačky. Pri čistení mačacieho WC je preto vhodné používať rukavice. Navyše – trus začína byť nákazlivý až na druhý deň, takže pokiaľ čistíme mačacie WC každý deň, možnosť nákazy je minimálna. Mačka chovaná v byte a kŕmená vhodnou stravou sa nemôže nakaziť. Treba myslieť na schopnosť parazita dlhodobo prežiť (1 rok) v pôde a pieskoviskách, kam mačky vykonávajú svoju potrebu. Pri práci v záhrade je preto tiež vhodné pracovať v rukaviciach. Konzumácia surového alebo nedostatočne tepelne spracovaného mäsa Nákaza je možná napríklad z nedostatočne tepelne spracovaného, či surového ovčieho, alebo hovädzieho mäsa. Ľudia nakazení toxoplazmózou sú zvyčajne milovníkmi tatárskych biftekov a neprepečených steakov. Dobre tepelne upravené mäso je nezávadné, pretože už pri zohriatí mäsa na teplotu 66°C sa spoľahlivo ničia vývojové štádiá parazita v mäse rovnako ako zamrazenie mäsa na niekoľko dní v mraziacom boxe. Prenos nákazy z matky na plod V prípade, že sa žena v priebehu tehotenstva nakazí, niekedy nakazí cez placentu aj svoje nenarodené dieťa. Vzácne druhy nákazy Vzácne sa dá toxoplazmózou nakaziť aj kvapôčkovou infekciou, spojivkovým vakom, rankami na koži pri manipulácii s infikovaným materiálom alebo pohryzení infikovaným zvieraťom.
Bakteriálna odolnosť Baktérie ju získavajú mutáciou alebo prenosom plazmidov. Vyskytuje sa u koliformných baktérií, rodu Hemophillus a ďalších a jej výskyt stúpa.
Záver a odporúčania Jednotlivé prípady alebo aj epidémie Q horúčky sú takmer vždy dôsledkom aerogénneho prenosu patogéna prostredníctvom infekčného aerosolu. Infekčným materiálom sú výkaly, moč, nazofaryngeálny sekrét, spútum, placenta, plodová voda, mäso a mlieko infikovaných zvierat, kontaminovaná vlna, koža, pôda, prach, slama z fariem, kde sú chované infikované zvieratá. Choré samice vylučujú množstvo organizmov počas pôrodu pôrodnými tekutinami, placentou a fetálnymi membránami. Obdobie vrhu mláďat je asociované s vrcholom incidencie. Kontaminované polia a cesty často slúžia ako rezervoár pre kvapôčkové šírenie C. burnetii. Vetrom sa koxiely môžu rozšíriť až do vzdialenosti 20 km. C. burnetii sa môže vyskytovať v mlieku infikovaných kráv a kôz a v masle. Coxiela sa môže nachádzať vo vemene a lymfatických uzlíkoch mliečnej žĺazy. U chronicky infikovaných kráv exkrécia do mlieka pretrváva až po dobu 32 mesiacov. Ak sa zo surového mlieka vyrábajú maslo a syry, koxiely môžu dlhodobo prežívať aj v týchto potravinách. Pasterizácia mlieka koxiely deštruuje pri teplote 62,8 °C za 30min. Alimentárna infekcia mliekom sa nepovažuje za hlavnú cestu infekcie, keďže pôsobením kyslého pH mlieka sa naruší životaschopnosť C. burnetii. V rámci ochrany pred možnou nákazou je potrebné dodržiavať nasledovné požiadavky: základné návyky osobnej hygieny používať prostriedky osobnej ochrany - určené pracovné odevy a obuv čistenie a dezinfekcia miesta pôrodu, laboratória, zverince po pôrodoch starostlivosť o zvieratá – zabezpečiť im veterinárnu starostlivosť dodržiavať bezpečnostné predpisy zodpovedne odstraňovať kontaminovanú podstielku, exkrementy, zvyšky po potrate a pôrode a kontaminovaný odpad
Volkswagen Golf V sa vyrábal od roku 2003 až do roku 2008, kedy ho vystriedala už šiesta generácia. Prvýkrát sa predstavil na autosalóne vo Frankfurte v roku 2003. Mesto Wolfsburg, kde sa Golf vyrába, sa v rámci osláv uvedenia novej generácie na jeden týždeň premenovalo na Golfsburg. Oproti predchodcovi je vyšší o 41 mm, širší o 24 mm a dlhší o 55 mm. Rázvor sa predĺžil o 69 mm. Objem batožinového priestoru narástol o 20 l. Zvýšená bola aj tuhosť karosérie. Odvodený sedan sa vrátil k menu Jetta. Z piatej generácie bolo odvodené aj menšie MPV s názvom Golf Plus. Prvýkrát od druhej generácie sa objavilo aj terénne vyhotovenie s názvom CrossGolf (odvodené z Golfu plus) nadväzujúce na Golf Country, ktorý bol odvodený z druhej generácie. Všetky motory sa teraz vojdú do emisné normy Euro4. Okrem športovej verzie GTI existuje aj variant R32, ktorá má oproti GTI pohon všetkých kolies. Výkon verzie R32 je 184 kW, najvyššia rýchlosť 250 km/h a vozidlo zrýchli na 100 km/h za šesť a pol sekundy. V roku 2004 prešiel automobil nárazovými testami Euro NCAP, kde získal 5 hviezdičiek. V Spojených štátoch sa automobilka vrátila k názvu Rabbit použitom už u prvej generácii.
Druhá generácia (A2/Typ 19E, 1983 – 1991) Druhá generácia Druhý Golf sa objavil v auguste 1983, v čase keď Volkswagenom zmietala hospodárska kríza, aby automobilke z tejto situácie pomohol. Cieľom bolo zväčšiť vnútorný priestor, najmä pre cestujúcich vzadu a znížiť spotrebu paliva. Klasické tvary ale mali zostať zachované. Rázvor sa predĺžil o , dĺžka o a šírka o . Vozidlo bolo ťažšie o . Veko batožinového priestoru siahalo až k dolnému okraju zadných svetlometov a tým sa do neho zlepšil prístup. Zvýšenie predaja ukázalo úspešnosť týchto zmien. Automobil bol ponúkaný v troch stupňoch výbavy: C, CL a GL. C bola najmenej a GL najlepšie vybavená. Druhá generácia je tiež známa tým, že sa v nej prvýkrát objavila výkon turba. Opäť sa vyrábala športové vznetová verzia GTD. Štvortaktný vznetový radový štvorvalec mal objem , výkon 40 kW pri 4800 otáčkach za minútu, rozvod OHC, štvor alebo päťstupňovú prevodovku a poháňal prednú nápravu. Vpredu nezávislé zavesenie McPherson, vzadu nápravu s variabilnou tuhosťou. Pruženie zabezpečovali vinuté pružiny s teleskopickými tlmičmi. Maximálna rýchlosť 148 km/h, spotreba 6,5 l/. V auguste 1983 sa objavila verzia Syncro s pohonom 4×4. Odvodený sedan bol predstavený v januári 1984 a niesol opäť označenie Jetta. Americká verzia opäť používala hranaté svetlomety a iné nárazníky. Na základe rozhodnutia o globalizácii mien automobilov ale opustila meno Rabbit a používala označenie Golf. V roku 1989 prešiel Golf faceliftom keď získal väčšie nárazníky. Celkovo bolo vyrobených 6,3 milióna vozidiel druhej generácie, pričom v júni 1988 bol vyrobený desaťmiliónty kus typu Golf. Konkurentmi druhej generácie boli vozidlá Opel Kadett E, Ford Escort, Nissan Sunny, Mazda 323, Fiat Ritmo, Fiat Tipo, Peugeot 309 a Audi 80. ; Zážihové motory 1,3L 40 kW 1,6L 55 kW 1,6L katalyzátor 51 kW 1,8L 66 kW 1,8L 4x4 72 kW 1,8L 82 kW 1,8L katalyzátor 79 kW 1,8L 16V 102 kW 1,8L 16V katalyzátor 95 kW 1,8L 16V G60 154 kW 2,0L 100 kW ; Vznetové motory 1,6L 40 kW 1,6L 44 kW ECOdiesel 1,6L 51 kW Turbodiesel 1,6L 59 kW Turbodiesel ; Rozmery Dĺžka – Šírka – Výška – Rázvor – Váha – Výroba mimo Nemecko Spojené štáty Výroba pokračovala v Pensylvánii. Od európskej verzie odlišovali americký Golf opäť hranaté svetlomety. Verzia GTI sa stala Autom roka na rok 1985 časopisu Motor Trand Magazine. V rovnakom roku začal v Spojených štátoch predaj sedanu Jetta. Ten sa stal najpredávanejším vozidlom vo svojej kategórii. O niečo slabšia, ako verzia GTI, bola verzia GT. Tá používala rovnaké exteriérové doplnky, ale predávala sa aj v päťdverovej verzii. Predaj druhej generácie pokračoval o rok dlhšie ako v Európe. Mexiko Druhá generácia nahradila predchádzajúci Caribe v roku 1987. Na výber boli dva motory s výkonom 72 alebo 85 koní. Stupňe výbavy boli identické ako v Európe. V roku 1988 prešla druhá generácia rovnakou modernizáciou ako v Európe. Od roku 1989 sa objavila verzia GTI. Tá mala výkon 105 koní a 14 palcové kolesá. V roku 1992 bol mexický Golf nahradený treťou generáciou.
Motory Vozidlo disponuje dvojakým typom štvorvalcových motorov a to na diesel a benzín, ktoré pracujú s technológiou vstrekovania paliva. Oba typy motorov spĺňajú štandardy Euro 5. Benzínové motory sú k dispozícií: 1.2 L s výkonom 77 kW, 1.4 L s výkonom 90 kW a 1.8 L s výkonom 118 kW. Všetky motory sa vyrábajú s pohonom 4 x2 alebo 4 x 4. Vnútorný dizajn auta dopĺňa 6 – stupňová manuálna prevodovka, avšak u modelov s pohonom vpredu a s výkonom motora 81 kW nájdeme 5 – stupňovú manuálnu prevodovku. Pre verziu 1.2 je dostupná aj 7 – stupňová prevodovka s názvom Direct – Shift – Gearbox (DSG) dodávaná od sesterskej spoločnosti Volkswagen.
Volkswagen Golf V, typický osobný automobil Osobný automobil alebo osobné motorové vozidlo alebo hovorovo osobné auto je automobil kategórie M1, čiže motorové vozidlo najmenej so štyrmi kolesami určené na prepravu sediacich osôb a ich batožín, ktoré má najviac deväť miest na sedenie, vrátane miesta pre vodiča, a celkovú hmotnosť neprevyšujúcu 3,5 t, a ktorého priestor na batožiny nie je väčší ako priestor na prepravu osôb (pozri Vyhláška 116/1997 Z.z.; Zákon o DPH; Smernica Rady 71/156/EHS; zákon 725/2004 Z.z.). Je to najrozšírenejší typ automobilu. Tieto automobily sa rozdeľujú podľa mnohých kritérií do skupín, napríklad podľa tvaru karosérie , podľa typu motora, pohonu alebo paliva. Väčšina svetových automobiliek vyrába práve osobné automobily. Medzi najväčšie automobilky patrí napríklad japonská Toyota, americký General Motors alebo nemecký Volkswagen. Kategória:Automobily
Volkswagen Polo IV Volkswagen Polo je označenie automobilu nižšej triedy, ktoré vyrába nemecký koncern Volkswagen od roku 1975 po súčasnosť. Vyrábal sa do roku 2004 aj v Bratislave v závode Volkswagen Slovakia.
Pretekové verzie Golf Kit-Car tretej generácie Golfy získali veľa úspechov v automobilových súťažiach, keď vyhrali napr aj českú Rallye Bohemia v rokoch 1988, 1989 a 1990. Najúspešnejším autom bol model Golf Rallye, špeciál pre skupinu A. Neskôr sa v automobilových súťažiach objavili vozidlá špecifikácie Kit-Car na základe tretej a štvrtej generácie. Tieto autá však nikdy nevyhrali pohár konštruktérov na medzinárodnej úrovni. Tretia generácia vo verzii Kit-Car sa objavila neskôr ako špecifikácia pre skupinu A. Od špecifikácie A ju odlišovali okrúhle svetlomety a spojler na tretích dverách. Továrenská tím Volkswagen v rallye nepôsobil a účasť vozidla tak zabezpečovali len súkromné tímy. Výkon motora bol 206 kW. Prvýkrát vozidlo štartovalo na RAC Rallye 1996. Britský tím angažoval za jazdca Alistra McRae. Štvrtá generácia Kit-Car bola najširším vozidlom v tejto kategórii. Kit-Car sa vyrábal aj so vznetovým motorom TDI. Zážihový motor bol vybavený dvadsaťventilovou technikou. Išlo o motor prevzatý z okruhového špeciálu Audi A4. Ani jedna sezóna, ktorej sa Volkswagen s týmto vozidlom zúčastnil nebola úspešná a tak boli autá po dvoch rokoch rozpredané súkromníkom. Prvýkrát štartovali na Vauxhall Rally Wales 1999. Pilotmi boli Mark Higgins a Raimund Baumschlager. O rok neskôr bol angažovaný Tapio Laukkannen, majster Británie z roku 1999, ale nevyhral ani jedny preteky, tak bol tím VW Sony Racing rozpustený. Vozidlo bolo najširšie v kategórii Kit Car. Šesťstupňová sekvenčná prevodovka bola od firmy Gemini. Automobil má len pohon predných kolies. Objem nádrže je 45 litrov. Vznetový radový osemventilový štvorvalec je uložený naprieč a má objem . Maximálny výkon je až 250 koní a krútiaci moment 480 Nm. Vstrekovacie čerpadlo Motronic je od firmy Bosch. Vozidlo je dlhé , široké a vysoké . Rázvor je , rozchod predných kolies je a vzadu . Hmotnosť vozidla je .