TUKE-KEMT/reranking-skquad huggingface dataset:
Úspech Singel bol vydaný dňa 1. septembra 2003 v Nemecku a o päť dní mal premiéru v Spojených štátoch. 15. septembra bol vydaný vo Veľkej Británii. Singel dosiahol prvé miesta v kanadských hudobných rebríčkoch a udržal sa v nich tri týždne a zaujal taktiež 7 v amerických rebríčkoch. Tiež dosiahol 4 v Austrálii a 9 na Novom Zélande. Pieseň bola v roku 2004 nominovaná na cenu Grammy za najlepšiu rockovú pieseň a tiež na cenu Juno Award v kategórii Single of the Year. Singel tiež získal zlatú platňu udelenú asociáciou RIAA. „Someday“ je štvrtým singlom, ktorý dosiahol takýto stav. Najprv bol takto ocenený singel „How You Remind Me“ a neskôr „Figured You Out“ a „Photograph“.
Zaujímavosť Album má svoju anglickojazyčnú verziu. „Holidays On Earth“ (vyšlo v roku 1980). Na rovnakú hudbu boli anglicky otextované všetky piesne.
„ We Are the World “ je pieseň a zároveň aj charitatívna nahrávka, ktorú v roku 1985 nahrala superskupina USA for Africa. Autormi skladby sú Michael Jackson a Lionel Richie, producentmi Quincy Jones a Michael Omartian. Nahrávka bola vydaná na albume We Are the World . S celosvetovým predajom viac ako 20 miliónov nosičov sa tento singel nachádza v „top tridsiatke“ tých, ktorých bolo predaných minimálne 10 miliónov. Projekt USA for Africa bol americkou reakciou na projekt, ktorý v Spojenom kráľovstve na podnet Boba Geldofa vznikol pod názvom Band Aid a nahral iný úspešný charitatívny singel „Do They Know It s Christmas?“. Projekty Band Aid aj USA for Africa finančným výnosom zo singlov organizovali pomoc hladujúcej Afrike. Americká akcia bola na podnet aktivistu Harryho Belafonteho, ktorý spolu so zakladateľom Kenom Kragenom napomáhal jeho vízii aby sa preniesla do reality. Na začiatku táto dvojica kontaktovala viacero hudobníkov až o skomponovanie piesne boli nakoniec požiadaní Jackson a Richie. Jej napísanie trvalo asi sedem týždňov po vydaní skladby „Do They Know It s Christmas?“, a nasledujúceho dňa 21. januára 1985 pieseň „We Are the World“ prvýkrát v štúdiu aj nahrali. Posledným z nahrávacích dní bol 28. január 1985. Táto dnes už historická udalosť dala vtedy dokopy niekoľko najslávnejších umelcov hudobného priemyslu tej doby. Pieseň ako jediný singel albumu We Are the World vyšla 7. marca 1985. Obrovský komerčný úspech nahrávku vystrelil na vrcholy rebríčkov krajín na svete. Singel sa stal najrýchlejšie predávanou popovou skladbou histórie. Bol prvým, ktorý bol certifikovaný ako multiplatinový. Od RIAA získal platinu hneď štvornásobnú. Napriek všetkému sa ale pieseň stretala s protichodnými ohlasmi od novinárov, hudobnej kritiky a verejnosti. Fanúšikovia si užívali rasovo a muzikálne odlišných interpretačných umelcov spievajúcich na spoločnej nahrávk e. Nesporne ich pozitívne motivovala aj skutočnosť, že kúpou singlu „We Are the World“ a zapojením sa do charity prispievajú na dobrú vec. Iné osobnosti vrátane množstva komentátorov rockovej tlače boli nespokojní s tým, že song nemobilizuje poslucháčov k zamysleniu prečo vznikajú hladomory a jeho slová majú iba sebapovnášajúci charakter. Singel získal viacero cien vrátane troch Grammy, jedného ocenenia American Music Award a People s Choice Award. Hudobné video piesne bolo podporené kritikou bola podporovaná naprieč viacerými médiami, vyšlo o nej špeciálne vydanie časopisu, viacero knižiek, publikovali sa k nej plagáty, jej motívy boli na tričkách a natáčali sa k nej aj domáce videá. Táto podpora a predaj pomohla úspechu projektu natoľko, že získali sumu 63 miliónov dolárov pre humanitárnu pomoc v Afrike a Spojených štátoch. Dňa 1. februára 2010 bola ďalšou skupinou speváckych hviezd nahratá verzia tejto piesne pod názvom „We Are the World 25 for Haiti“. Bola odpoveďou na devastáciu, ktorú spôsobil 7.0 Mw magnitúdy počas Zemetrasenia na Haiti dňa 12. januára 2010. Táto pieseň vyšla na singli 12. februára 2010, a výnosy z jej záznamu pomáhali prežiť v tejto chudobnej krajine.
Zoznam skladieb ; 7" Singel Do They Know It s Christmas? 3:55 Feed The World 4:19 ;12" Maxi single Do They Know It s Christmas? (12" Mix) 6:16 Do They Know It s Christmas? 3:55 Do They Know It s Christmas? 4:19
Zoznam skladieb  „Jailbreak“ – 4:40 „You Ain t Got a Hold on Me“ – 3:30 „Show Business“ – 4:43 „Soul Stripper“ – 6:23 „Baby, Please Don t Go“ – 4:50 Autormi piesní 13 sú A. Young, M. Young & B. Scott. Autormi piesne 4 sú A. Young & M. Young Autorom piesne 5 je Big Joe Williams
Videoklip Videoklip predstavuje ukážky z futbalového zápasu a scénu, kde hrá skupina pred davom ľudí. Počas hrania piesne je možné vidieť pyrotechnické efekty, používané skupinou na koncertoch. Verzia piesne vo videoklipe je kratšia a trvá 3 minúty a 32 sekúnd. Režisérom videoklipu bol Nicholas Wrathall, bol vydaný v roku 2004.
Videoklipy Rok Videoklip Spoluúčinkujúci Režisér Odkaz Album 2005 "Pon de Replay" — Little X YouTube Music of the Sun "If It s Lovin That You Want" — Marcus Raboy YouTube 2006 "SOS" (International & Nike Versions) — Chris Applebaum YouTube A Girl Like Me "Unfaithful" — Anthony Mandler YouTube "We Ride" — YouTube 2007 "Roll It" J-Status & Shontelle Va$htie YouTube The Beginning "Umbrella" Jay-Z Chris Applebaum YouTube Good Girl Gone Bad "Shut Up and Drive" — Anthony Mandler YouTube "Don t Stop the Music" — TAJ StansberryRihanna YouTube "Hate That I Love You" Ne-Yo / David Bisbal Anthony Mandler YouTube 2008 "Take a Bow" — YouTube Good Girl Gone Bad: Reloaded "If I Never See Your Face Again" Maroon 5 YouTube It Won t Be Soon Before Long "Disturbia" — Anthony Mandler & Rihanna YouTube Good Girl Gone Bad: Reloaded "Rehab" Justin Timberlake Anthony Mandler YouTube Good Girl Gone Bad "Live Your Life" T.I. Youtube Paper Trail 2009 "Run This Town" Jay-Z & Kanye West Youtube The Blueprint 3 "Wait Your Turn" — Youtube Rated R "Russian Roulette" — YouTube "Hard" Young Jeezy Melina Matsoukas YouTube "Shy Ronnie" The Lonely Island Akiva Schaffer YouTube — 2010 "Rude Boy" — Melina Matsoukas YouTube Rated R "Rockstar 101" Slash YouTube "Te Amo" — Anthony Mandler Youtube "Love the Way You Lie" Eminem Joseph Kahn Youtube Recovery "Who s That Chick?" (Day & Night Versions) David Guetta Jonas Åkerlund Youtube One More Love "Only Girl (In The World)" — Anthony Mandler Youtube Loud "Shy Ronnie 2: Ronnie and Clyde" The Lonely Island Akiva Schaffer Youtube Turtleneck & Chain "What s My Name?" Drake Philip Andelman Youtube Loud 2011 "S&M" — Melina Matsoukas Youtube "All Of The Lights" Kanye West & Kid Cudi Joseph Kahn Youtube My Beautiful Dark Twisted Fantasy "California King Bed" — Anthony Mandler Youtube Loud "Man Down" — Youtube "Cheers (Drink To That)" — Evan Rogers & Ciara Pardo Youtube "Fly" Nicki Minaj Sanaa Hamri Youtube Pink Friday "We Found Love" Calvin Harris Melina Matsoukas Youtube Talk That Talk "You Da One" — Youtube 2012 "Take Care" Drake Yoann Lemoine Youtube Take Care "Princess of China" Coldplay Adria PettyAlan Bibby Youtube Mylo Xyloto "Where Have You Been" — Dave Meyers Youtube Talk That Talk "Diamonds" — Anthony Mandler Unapologetic 2013 "Stay" Mikky Ekko Sophie Muller Youtube "Pour It Up" — Rihanna "What Now" — Jonathan CravenSimon McLoughlinJeff Nicholas "The Monster" Eminem Rich Lee The Marshall Mathers LP 2 2014 "Can t Remember to Forget You" Shakira Joseph Kahn Shakira Účinkovanie vo videoklipoch Rok Videoklip Režisér Odkaz Album 2005 "Like That"Memphis Bleek featuring Swizz Beatz R. Malcolm Jones Youtube 534 2009 "Paranoid" Kanye West Nabil Elderkin Youtube 808s & Heartbreak 2011 "Can t Get Enough"J. Cole featuring Trey Songz Clifton Bell Youtube Cole World: The Sideline Story 2013 "Fashion Killa"ASAP Rocky ASAP Rocky and Virgil Alboh Youtube Long. Live. ASAP Kategória:Rihanna Rihanna
Pieseň ako jediný singel albumu We Are the World vyšla 7. marca 1985. Obrovský komerčný úspech nahrávku vystrelil na vrcholy rebríčkov krajín na svete. Singel sa stal najrýchlejšie predávanou popovou skladbou histórie. Bol prvým, ktorý bol certifikovaný ako multiplatinový. Od RIAA získal platinu hneď štvornásobnú. Napriek všetkému sa ale pieseň stretala s protichodnými ohlasmi od novinárov, hudobnej kritiky a verejnosti. Fanúšikovia si užívali rasovo a muzikálne odlišných interpretačných umelcov spievajúcich na spoločnej nahrávk
e. Nesporne ich pozitívne motivovala aj skutočnosť, že kúpou singlu „We Are the World“ a zapojením sa do charity prispievajú na dobrú vec. Iné osobnosti vrátane množstva komentátorov rockovej tlače boli nespokojní s tým, že song nemobilizuje poslucháčov k zamysleniu prečo vznikajú hladomory a jeho slová majú iba sebapovnášajúci charakter.
Zoznam skladieb  „My Way“ (Album Version) „My Way“ (William Orbit Remix) „My Way“ (DJ Premier Remix) „My Way“ (Enhanced Video)
Zoznam skladieb  „We Are Strong“ (feat. Kiesza) „Bad Man“ (feat. Robin Thicke, Joe Perry, Travis Barker). „Greenlight“ (feat. Flo Rida, LunchMoney Lewis). „Messin Around“ (feat. Enrique Iglesias). „Better On Me“ (feat. Ty Dolla $ign). „Sexy Body“ (feat. Jennifer Lopez) „Freedom“ „Options“ (feat. Stephen Marley). „Educate Ya“ (feat. Jason Derulo). „Only Ones To Know“ (feat. Leona Lewis) „Dedicated“ (feat. Austin Mahone & R. Kelly) „Can t Have“ (feat. Steven A. Clark & Ape Drums)
Formáty a zoznamy skladieb Toto sú hlavné formáty a súvisiace zoznamy skladieb singlu „The Island“, ktorý napísali a produkovali Rob Swire a Gareth McGrillen. <!--
Beauty Behind the Madness je druhý štúdiový album kanadského speváka The Weeknd, ktorý vyšiel 28. augusta 2015 prostredníctvom vydavateľstva XO a Republic. Na albume spolupracoval s umelcami ako: Labrinth, Ed Sheeran a Lana Del Rey. Na produkcii sa po boku speváka podieľali producenti: Stephan Moccio, DaHeala, Illangelo, Ben Billions, DannyBoyStyles, Max Martin, Ali Payami a ďalší. Z albumu bolo vydaných 5 singlov: „Often“, „The Hills“, „Can t Feel My Face“, „In the Night“ a „Acquainted“. Piesne „The Hills“ a „Can t Feel My Face“ dosiahli prvú priečku amerického rebríčka Billboard Hot 100. Beauty Behind the Madness tiež obsahuje pieseň nominovanú na Academy Award s názvom „Earned It“, ktorá vyšla ako singel zo soundtracku k filmu Päťdesiat odtieňov sivej (2015).
Turné  Don t Smile at Me Tour (2017) Where s My Mind Tour (2018) 1 by 1 Tour (2018 – 2019) When We All Fall Asleep World Tour (2019) Where Do We Go? World Tour (2020) Happier Than Ever, The World Tour (2022) Ako predskokan Florence and the Machine – High as Hope Tour (2018 – 2019)
Zoznam skladieb ;7" singel „Walk of Life“ – 4:07 „One World“ – 3:36 ;12" singel „Walk of Life“ – 4:07 „Why Worry“ (instrumental) – 3:56 „One World“ – 3:36
Zaujímavosti  Pôvodne mala byť na nahrávke aj skladba „Strange World“ ale kvôli nízkej kvalite zvuku ju kapela na album nezaradila. The Soundhouse Tapes Soundhouse Tapes, The
Zoznam skladieb ;12″ (katalóg V25D-38608) „Around the World“ (radio edit) – 3:11 „Around the World“ (Tee s Frozen Sun mix) – 7:56 „Around the World“ (Motorbass Vice mix) – 6:39 „Around the World“ (album version) – 7:07 ;CD singel „Around the World“ (radio edit) – 3:59 „Around the World“ (album version) – 7:07 „Teachers“ (extended mix) – 5:51 „Around the World“ (Motorbass Vice mix) – 6:39
Hudobné klipy Hudobný klip pre skladbu „No More Dream“ bol uverejnený 11. júna 2013 ešte pred ich prvým oficiálnym vystúpením. Pár dní na to zverejnili aj video s choreografiou k skladbe „No More Dream“. Hudobný klip pre druhý singel z albumu „We are Bulletproof Pt.2“ bol uverejnený 16. júla 2013 kvôli ich následujúcim propagačným vystúpeniam. Klipy boli režírované známou producentskou spoločnosťou ZanyBros, kým o choreografiu sa postaral Son Sungdeuk.
Staroveký autor Pausanias uvádza, že Didas z egyptského nomu Arsinoitina bol na 226. olympijských hrách potrestaný za prijatie úplatku. Sám autor o tom píše: „Sú tu ešte iné dve sochy, diela z mojej doby. Počas dvesto dvadsiatej šiestej olympiády sa prezradilo, že sa pästní zápasníci dohodli o víťazstve a odmene. Namiesto toho však dostali pokuty. I boli Diovi sochy postavené, jedna po ľavej strane pri vchode na stadion a druhá po pravej strane. Títo pästní zápasníci sa menovali Didas, a ten ktorý dal peniaze Sarapammón, pochádzali z jedného nomu v Egypte, z toho najmenšieho Arsinoitina. Skutočne sa zdá prekvapujúce, ako môže niekto nemať ani trochu v úcte boha v Olympii a prijímať alebo dávať dary pre zápas..."
Pomoc bohov a kúzla Médeie V tej chvíli do príbehu opäť vstupila bohyňa Héra, ktorá požiadala o pomoc aj bohyňu Aténu. Spoločnými silami potom ovplyvnili boha lásky Erota, aby vystrelil svoj čarovný šíp do srdca krásnej Médeie, dcéry kráľa Aiéta, ktorá bola mocnou čarodejnicou. Vo chvíli, keď ju Iasón prišiel požiadať o pomoc, Médeia bola v moci lásky a bola mu vo všetkom nápomocná. Účinkom jej čarovné masti sa Iasón stal nezraniteľným a na jeden deň nepremožiteľným. Poradila mu, aby medzi bojovníkov vyrastených z dračej sejby vhodil kameň, o ktorý sa pobijú a Iasóna nespozorujú a on ich ľahko premôže. Tak sa aj stalo a Aiétes bol na druhý deň prekvapený splnením úlohy a Iasón sklamaný, že mu aj napriek tomu kráľ nechce rúno vydať. Opäť mu však pomohla Médeia, v noci zaviedla Iasóna do Areovho hája, uspala draka, Iasón si rúno vzal a čo najrýchlejšie zmizol. Iasón jej s vďačnosti ponúkol manželstvo a Médeia súhlasila. Spolu s ním potom nastúpila na palubu lode Argó a tajne odplávali.
Súbor:Rape Marpessa Staatliche Antikensammlungen 2417 n2.jpg|náhľad|300px| Idas a Marpéssa sú Diom oddelení od Apolóna , červenofigúrový psykter, cca.480 pred Kr. Idas alebo Ídás (starogr. Ίδας – Idas , ) je v gréckej mytológii syn messénskeho kráľa Afarea a jeho manželky a nevlastnej sestry Arény. Idas bol bratom a dvojčaťom Lynkea, mali rovnakú matku, ale Idas bol v skutočnosti synom boha morí Poseidóna. Kým bol Idas veľký silák, Lynkeus bol obdarený takým ostrým zrakom, že videl cez drevo, do hĺbky zeme a dokonca aj v tme. Ich bratrancami boli Dioskúrovia, bratia Kastor a Polydeukes, aj oni mali spoločnú matku, Lédu, otcom Kastora bol spartský kráľ Tyndareós, ale Polydeukov otec bol najvyšší boh Zeus, preto bol Polydeukes nesmrteľný. Obaja boli nerozluční a spolu prežívali všetky svoje dobrodružstvá. Keďže obaja boli zdatní, vyhrávali na olympijských hrách. Polydeukes bol preslávený v pästnom zápase a Kastor mal povesť dobrého vojaka a krotiteľa koní. Idas sa uchádzal o Marpéssu, dcéru aitólskeho kráľa Euéna. Kráľ však dal pytačom svojej dcéry podmienku, že ju dostane len ten, ktorý s ním vyhrá preteky v záprahu koní, ale ak prehrá, príde o hlavu. Idas však od svojho otca Poseidóna dostal okrídlený voz a preteky vyhral. Euénos toto pokorenie nezniesol. Najprv zabil svoje kone a potom aj sám seba. Po vyhratých pretekoch musel ale Idas o Marpéssu ešte bojovať s bohom Apolónom, ktorý o Marpéssu tiež usiloval. Do ich tvrdého súboja však zasiahol Zeus, súperov od seba odtrhol a prikázal, nech rozhodne Marpéssa pre koho sa rozhodne. Marpéssa si zvolila Ida, pretože jej lichotilo, že Idas sa kvôli nej nebál zviesť súboj ani z bohom. Idas sa s Lynkeom zúčastnili lovu na kalydónského kanca, aj výpravy Argonautov do Kolchidy pre zlaté rúno, na oboch výpravách boli tiež Dioskúrovia. Po smrti kráľa Afarea podnikli spoločnú akciu – krádež stáda dobytka z Arkádie. Akcia bola úspešná, ale problémy medzi nimi nastali pri delení koristi. Pre pár kusov dobytka o ktoré chcel oklamať Idas svojich bratrancov došlo medzi nimi k roztržke. Nahnevaní Dioskúrovia vpadli preto do Messénie a vzali si celé stádo a ako hovoria niektoré mýty uniesli im aj nevesty, dcéry messénskeho miestokráľa Leukippa. Keďže vedeli, že im to bratranci neodpustia, ukryli sa do starého dutého stromu, aby ich z nenazdajky prepadli. Lynkeov ostrý zrak však prenikol aj drevom a Idov oštep preklal Kastora. Polydeukes následne vybehol z úkrytu, jedinou ranou zabil Lynkea a vrhol sa na Ida. Do urputného boja nakoniec zasiahol Zeus, ktorý Ida zabil bleskom.
Polydektes alebo Polydektés (starogr. Πολυδέκτης – Polydektes/iný prepis Polydektés , ) je v gréckej mytológii kráľ na ostrove Serife, zohral neslávnu úlohu v príbehu hrdinu Persea. Keď krásnu Danau, dcéru argejského kráľa Akrisia, zviedol cez všetky ochranné opatrenia v podobe zlatého dažďa najvyšší boh Zeus, ona porodila syna Persea, jej otec ich potom oboch nechal zatvoriť do truhlice a hodiť do mora. Dôvodom tejto jeho krutosti bola dávna veštba, ktorá mu predpovedala smrť z rúk vlastného vnuka. Nešťastníkom však nakoniec šťastie prialo, lebo ich ešte živých vylovil z mora rybár Diktys, brat serifského kráľa Polydekta. Kráľ Polydektes ich prijal vľúdne a pohostinne a následne im poskytol všetku starostlivosť a navyše Perseovi výchovu a vzdelanie. Do Danay sa však kráľ onedlho zamiloval a ponúkal jej manželstvo, ale ona ho opakovane odmietala. Keď to nešlo po dobrom, pokúšal sa ju získať násilím, ale Perseus ju stále ubránil. Aby mu Perseus neprekážal, rozhodol sa ho odstrániť ľsťou a to tak, že začal spochybňovať jeho božský pôvod a žiadal dôkaz. Navrhol mu preto ťažkú, priam nadľudskú úlohu: zabiť Medúzu jednu z troch Gorgón a ako dôkaz priniesť jej hlavu. Perseus sa dal nachytať a úlohu prijal, vydal sa na dlhú cestu, našiel Medúzu a s pomocou bohov i zázračných predmetov sa mu podarilo odseknúť jej hlavu a vrátil sa s ňou na Serifos. Matku po príchode našiel ukrytú pred útokmi Polydekta v Diovom chráme, stráženú ozbrojencami, aby nemohla utiecť. Kráľ si zatiaľ čas krátil hodovaním, pokojný v presvedčení, že Perseus už nie je nažive. Keď sa Perseus zjavil vo dverách, prekvapene na neho pozeral, ale provokoval ďalej, nazval ho klamárom a žiadal dôkaz – a stalo sa, keď Perseus hlavu Medúzy vytiahol, Polydektes sa so svojimi druhmi v tom okamihu premenili na kameň. Perseus tak matku oslobodil, vládu nad Serifom odovzdal bratovi kráľa Diktyovi a vrátil sa do rodného Argu. Referencie
Súbor:Tydeus Ismene Louvre E640.jpg|náhľad|250px| Tydeus a Isméné , čiernofigúrová amfora, cca 560 pred Kr. Tydeus alebo Týdeus (starogr. Τυδεύς – Tydeus, ) je v gréckej mytológii syn kalydónskeho kráľa Oinea. Jeho matkou bola druhá kráľova manželka Periboia. Bol ešte veľmi mladý, keď nahnevaný v hádke zabil dvoch svojich príbuzných a musel preto narýchlo opustiť rodný Kalydón. Uchýlil sa do Argu, kde ho prijal kráľ Adrastos a to až tak priateľsky, že sa Tydeus po čase stal manželom jeho mladšej dcéry Déipyly. Tá mu neskôr porodila syna Dioméda, ktorý sa stal jedným z hrdinov trójskej vojny. V rovnakej dobe sa objavil v Argu Polyneikes, syn tébskeho kráľa Oidipa. Bolo to v pohnutých časoch, keď bol slepý Oidipus po zverejnení jeho ťažkých osudových previnení vyhnaný ľuďom aj svojimi synmi z bohatých, opevnených Téb a nútený odisť do vyhnanstva sprevádzaný len svojou dcérou Antigonou. Medzi Polyneikom a jeho bratom Eteoklom prepukol následne spor o trón. Víťazne zo sporu vyšiel Eteokles, ktorý za pomoci strýka Kreonta vyhnal Polyneika z Téb a on si našiel spojenca pre znovuzískanie svojich práv v Argu. Kráľ Adrastos ho prijal rovnako prívetivo ako predtým Tydea a dal Polyneikovi za manželku svoju druhú dcéru Argeiu. Ako sa dalo čakať už po krátkom čase obaja zaťovia prehovárali Adrasta, aby im pomohol dobyť ich rodné mestá. Dohodli sa na tom, že prvé sa budú dobývať Téby a potom Kalydón. Zorganizovali veľké vojsko na čele so siedmimi vojvodcami a tiahli do vojny známej ako vojna Siedmi proti Tébam. Zúčastnili sa v nej okrem Adrasta, Tydea a Polyneika aj: Kapaneus, Hippomedón, veštec Amfiaraos a Parthenopaios. Ich výprava však skončila katastrofálne, všetci veliaci hrdinovia pred bránami Téb padli, prežil z nich jediný Adrastos. Padol aj Tydeus, aj napriek ochrane bohyne Atény. Bol zranený tébskym bojovníkom Melanippom, ktorého vzápätí zabil Amfiaraos. Odťal Melanippovi hlavu a niesol ju zranenému Tydeovi, ktorému ponúkol mozog nepriateľa aby si tak zachoval život. Ale v tej chvíli sa blížila bohyňa Aténa, aby Tydea zachránila, ale keď videla tú odpudivú scénu, vyliala na zem čarovný liek, ktorý ho mal zachrániť a Tydeus na následky svojho zranenia zomrel. Téby sa ubránili, nie však nadlho. Po desiatich rokoch synovia slávnych dobyvateľov z vojny Sedmi proti Tébam priviedli výpravu epigonov (potomkov). Padol tentoraz iba Adrastov syn, ostatní prežili. Brány Téb boli prelomené, hradby zbúrané a mesto pokorené.
Peristhenes alebo Peristhenés ( Peristhenes/iný prepis: Peristhenés ) je v gréckej mytológii syn egyptského kráľa Aigypta a jeho manželky Kaliadny. Peristhenes bol jedným z päťdesiatich synov egyptského kráľa Aigypta. Jeho otec sa rozhodol, že svojich synov ožení s päťdesiatimi dcérami svojho brata Danaa, ktorý bol kráľ susednej Líbye. Danaos však s tým nesúhlasil a preto mu Aigyptos vypovedal vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil. Keď sa potom konala hromadná svadba a Peristhenes si bral za manželku Élektru, ani netušil, že Danaos prikázal dcéram, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem najmladšej Hyperméstry, všetky dcéry príkaz otca splnili a za tento hrozný skutok si po smrti vyslúžili od bohov večný trest nosiť v podsvetí do deravého suda vodu.
Následky Súbor:Léonidas_aux_Thermopyles_(Jacques-Louis_David).PNG|náhľad| Léonidas v Termopylách (Jacques-Louis David, 1814, Musée du Louvre, Paríž)Keď Peržania našli Leonidovo telo, Xerxes mu v zlosti nechal odťať hlavu a napichnúť ju na kôl. Jeho telo dal ukrižovať. Herodotovi sa to zdalo neobyčajné, pretože Peržania mali podľa jeho slov vo zvyku uctiť si padlých vynikajúcich bojovníkov z nepriateľského tábora. Xerxes bol však známy aj svojím hnevom, napr. keď nechal potrestať vody Helespontu 300 ranami bičom potom, ako mu búrka zničila pontónové mosty na začiatku jeho výpravy. Ako sa Xerxes s armádou pohol z miesta, Gréci pozbierali mŕtvych a pochovali ich na pahorku. Po skončení perzskej invázie postavili v Termopylách kamenného leva, ktorý mal pripomínať kráľa Leónida. Leónidove pozostatky boli po 40 rokoch prenesené do rodnej Sparty a uložené s veľkými poctami. Odvtedy sa každý rok konali hry na jeho počesť. Keď Peržania prerazili cez Termopylský priesmyk, blokáda perzských námorných síl pri myse Artemision bola zbytočná. Grécka flotila sa preto preplavila do Sarónskeho zálivu k ostrovu Salamis pomáhať pri evakuácii Atén. Perzské pozemné vojsko tiahlo cez Boiótiu a plienilo mestá, ktoré neposkytli Xerxovi „vodu a zem“ – Plataje a Tespije. Medzitým sa Gréci, hlavne Peloponézania, pripravovali k obrane Korintskej šije (Istmu). Rozobrali každú cestu, ktorá cez ňu prechádzala a postavili naprieč šijou múr. Podobne ako predtým pri Termopylách, aj tu bol plán obojživelnej blokády, spolu s uzavretím Istmu Gréci mali v pláne uzatvoriť flotilou aj Sarónsky záliv, aby sa Peržania nemohli vylodiť priamo na pevnine Peloponézu. Temistokles však blokádu zmenil na presvedčivé námorné víťazstvo Grékov. Peržanov vlákal do Salamínskej úžiny. Využil skutočnosť, že grécke lode boli menšie a mohli sa v stiesnenom priestore úžiny lepšie pohybovať. Potopili väčšinu perzských lodí v bitke pri Salamíne, čím skončila perzská hrozba Peloponézu. Xerxes sa po prehranej bitke začal obávať o svoje mosty v Helesponte, jeho armáda by uviazla v Európe pokiaľ by boli zničené. V Grécku nechal malý vybraný kontingent pod Mardoniovým velením, aby splnil ciele výpravy nasledujúci rok. S ostatnou väčšinou sa pohol nazad domov do Ázie. Na ceste však vojsko trpelo hladom a chorobami. Do Ázie sa vrátil len malý zostatok. Mardonios s vojskom prezimoval v Tesálii a Macedónii. Po prieťahoch sa Atény s Peloponézanmi dohodli. Spartské, megarské a korintské vojská vstúpili do Atiky a spolu s aténskymi donútili Mardonia bojovať. Aby Grékov vylákal na otvorený priestor, Mardonios ustúpil z Atiky do Boiótie. Obe strany sa stretli neďaleko Platají. V bitke pri Platajách Gréci získali presvedčivé víťazstvo, a tým ukončili perzskú inváziu. Spolu s bitkou na súši prebiehala námorná bitka pri Mykalé, v ktorej Gréci zničili väčšinu perzských plavidiel, ktoré zostali. Tým sa zažehnala aj hrozba ďalšej perzskej invázie.
Zosadenie Démorata V spore, ktorý medzi nimi vznikol, Kleomenes obvinil Démarata, že vládne neprávom, lebo nie je synom kráľa. Dôkaz o tom si zadovážil v Delfskej veštiarni, keď to potvrdila Pýtia a Démaratos na to ušiel k Peržanom. Jeho miesto zaujal Leótychidas. Po čase však vyšlo najavo, že Pýtia bola podplatená a tentoraz musel ujsť Kleomenes.
Heraklove odplaty  Augeias Prvý za svoju zradu zaplatil kráľ Augeias, ktorý ho za vyčistenie chlievov namiesto odmeny vyhnal. To sa mu však neskôr stalo osudným. Keď Hérakles splnil všetky úlohy a dosiahol slobodu, prišiel do Élidy s veľkým vojskom a Augeia zabil. Laomedón Laomedón bol preslávený svojou vierolomnosťou a tým, že nevedel dodržať svoje slovo. Raz sľúbil odmenu bohom Apollónovi a Poseidónovi za to, že mu pomohli na Diov rozkaz postaviť trójske hradby. Keď boli hotoví, odmenu im uprel a navyše ich s urážkami vyhnal. Bohovia preto zoslali na mesto trest: Poseidón zemetrasenie a morskú obludu, ktorá požierala ľudí a Apollón zoslal na krajinu mor. Mesto sa podľa veštby mohlo vykúpiť jedine tým, že morskej oblude obetujú kráľovu dcéru Hésionu. V tej dobe prišiel do mesta hrdina Herakles, ktorý bol ochotný Hésionu zachrániť, od jej otca však za to žiadal, aby mu dal vzácne kone, ktoré dostal jeho starý otec od samotného Dia. Laomedón to bez meškania sľúbil, keď však obludu Herakles zabil a dcéru mu vyslobodil, svoj sľub opäť nedodržal. Herakles prisahal pomstu. Keď po nejakej dobe skončila jeho služba u mykénskeho kráľa Eurysthea, vrátil sa k Tróji so šiestimi loďami,mesto dobyl a Laomedonta a všetkých jeho synov zabil. Pred smrťou sa zachránili len Tithón a Podarkes, ktorí už predtým padli do zajatia. Podarkes bol neskôr Hésionou vykúpený a nazvaný Priamos, čo znamená "vykúpený", a stal sa Laomedontovým následníkom na trójskom tróne. Vládol až do dňa, kým slávnu Tróju nezničili achájske vojská. Eurytos Herakles nezabudol aj na potupu od Euryta a po rokoch sa vypravil so svojimi druhmi do Oichalie, zrovnal ju so zemou, Euryta a jeho synov Toxea, Moliona a Klytia zabil a jeho dcéru Iolu si odviedol. Súbor:Hans Rottenhammer 007.jpg|náhľad| Hérakles, Déianeira a Kentaur Nessos , autor: Hans Rottenhammer (1564 – 1625)
Damagétos ( Damagétos ) bol v roku 452 a 448 pred Kr. víťaz olympijských hier v pankratiu. Damagétos z Rodosu bol syn boxera Diagora, jedného z najslávnejších športovcov starovekého Grécka. Na 82. a 83. olympijských hrách zvíťazil v pankratiu. Rovnako úspešnými športovcami na olympijských hrách boli aj jeho mladší bratia Akousilaos, víťaz v boxe a Dórieus, trojnásobný víťaz v pankratiu. Na 83. olympijských hrách zvíťazil spolu so svojim bratom Akousilaom v jednom dni. Diváci na štadióne v okamihu prepukli v obrovský jasot, veď víťazstvo dvoch synov jedného otca, ktorý bol sám olympijským víťazom dovtedy ešte nik nevidel. Keď im ich otec Diagoras prišiel blahopriať k úspechu, nadšení diváci hádzali k jeho nohám kvety a potom ako ho zobrali synovia na plecia a niesli ho doprostred štadióna, volali: „Dlho nech žije Diagoras“ a keď po chvíli stíchli, aby sa ich otec mohol poďakovať, z hľadiska sa ozval nejaký Sparťan: „Zomri Diagoras hneď teraz!“ Nebola to od neho zlomyselnosť ani závisť, ale výraz toho, že väčšie blaho už smrteľník v živote nedosiahne. Diagoras premožený šťastím v tej chvíli naozaj skonal.
Prezident Írska (''President of Ireland'' (eng), ''Uachtarán na hÉireann'' (gle)) je írska hlava štátu. Prezident je volený priamo ľuďmi. Prezident zastáva funkciu po dobu 7 rokov a môže byť zvolený najviac na dve funkčné obdobia. Post prezidenta je do začnej miery veľmi ceremoniálny úrad ale prezident má veľmi obmedzené právomoci a úlohy vykonáva s absolútnou diskrétnosťou. Oficiálne sídlo prezidenta je Áras an Uachtaráin v Dubline. Post prezidenta bol založený po vzniku írskej ústavy v roku 1937 a medzinárodne uznávaným sa stal v roku 1949 kedy nadobudol účinnosť zákon o Írskej republike.
ír Írska občianska vojna · Írska republika (1919 – 1922) · Írska republikánska armáda · Írske kráľovstvo · Írske republikánske bratstvo · Írski dobrovoľníci · Írsky republikanizmus · Írsky slobodný štát
Štandarda prezidenta Írska Prezident Írska (, ) je írska hlava štátu. Prezident je volený priamo ľuďmi. Prezident zastáva funkciu po dobu 7 rokov a môže byť zvolený najviac na dve funkčné obdobia. Post prezidenta je do začnej miery veľmi ceremoniálny úrad ale prezident má veľmi obmedzené právomoci a úlohy vykonáva s absolútnou diskrétnosťou. Oficiálne sídlo prezidenta je Áras an Uachtaráin v Dubline. Post prezidenta bol založený po vzniku írskej ústavy v roku 1937 a medzinárodne uznávaným sa stal v roku 1949 kedy nadobudol účinnosť zákon o Írskej republike. Súčasný prezident Írska je Michael D. Higgins ktorý bol zvolený 29. októbra 2011. Jeho inaugurácia sa konala 11. novembra 2011. Pečať prezidenta Írska
Rozdelenie Írska na 32 tradičných grófstiev. Grófstva (, ) sú administratívne podcelky, ktoré v minulosti a v niektorých prípadoch aj dnes vymedzujú územia miestnej samosprávy. Primárnou funkciou grófstiev bolo zaviesť kráľovskú kontrolu v oblasti daní, bezpečnosti a súdnictva na miestnej úrovni. Pred rokom 1838 v Írsku jestvovalo 32 grófstiev, tzv. tradičných grófstiev . V Severnom Írsku grófstva nehrajú v správe už žiadnu rolu, nahradili ich okresy . Po rozdelení Írska a vzniku Írskeho slobodného štátu zostalo 26 grófstiev v nezávislom Írsku a zvyšných šesť zostalo súčasťou Spojeného kráľovstva ako Severné Írsko. V dnešnom Írsku je 26 grófstiev, 2 city and county councils a 3 takzvané County Boroughs ( city councils ).
ír Írska republika (1919 – 1922) · Írske kráľovstvo · Írske more · Írsko · Írsky slobodný štát Kategória:Zoznamy geografických článkov
Írčina Podľa sčítania 2011 z populácie staršej ako 3 roky (379 061 ľudí) ovládalo írčinu 46,8 % (177 536 obyvateľov). Necelá tretina z nich (29,6 % – 52 543) írčinu používa iba v školstve, kde je vyučovanie írčiny povinné.
Pozri aj Zoznam prezidentov Írska
Hospodárstvo V súčasnosti je najmenej rozšíreným odvetvím írskeho hospodárstva poľnohospodárstvo. Vytvára asi 5 % HDP. Pre porovnanie: služby 49 % a priemysel 46 %. Írsko má nepríliš významné nerastné bohatstvo. Ťaží sa hlavne olovo a zinok, ďalej meď, rašelina, stavebný materiál, striebro a zemný plyn. Rozvíjajú sa predovšetkým petrochemický a chemický priemysel, elektronický, kovospracujúci, nábytkársky a potravinársky. Vyrábajú sa tu aj dopravné prostriedky a počítače. Najdôležitejším odvetvím poľnohospodárstva je tradičný chov oviec pre vlnu.
Írčina Podľa sčítania 2011 z populácie staršej ako 3 roky (37 075 ľudí) ovládalo írčinu 38,8 % (14 388 obyvateľov). Necelá tretina z nich (32,17 % – 4 628) írčinu používa iba v školstve, kde je vyučovanie írčiny povinné.
Pozri aj  Írsko (Írska Republika) Grófstvo (Írsko) Provincia (Írsko) Írsko (ostrov)
Vek kandidátov na prezidenta Voliči neschválili návrh znížiť minimálny vek kandidáta na prezidenta Írska z 35 na 21 rokov v pomere 73% ku 27%. Vek kandidátov na prezidenta Hlasy % Áno 520 898 26,94% Nie 1 412 602 73,06% Celkom 1 949 438 Celkom platných 1 933 500 99,18% Oprávnení voliči 3 221 681 – Účasť 60,52%
Dejiny Takisto ako Írsko bola aj táto časť už od staroveku osídlená Keltmi. Tí sa v 5. storočí začali sťahovať do severných oblastí Británie, kde založili svoje kráľovstvo a následne ovládli celé dnešné územie Škótska a ďalšie oblasti. V období od 9. do 11. storočia Írsko pustošili vikingské nájazdy. Vikingovia ale na rozdiel od Angličanov nejako významne ostrov neosídlili. Od 12. storočia bola oblasť na severovýchode ostrova pod vplyvom Anglicka. Sem tiež od 16. storočia smerovala silná imigrácia anglických a hlavne škótskych presbyteriánov. Títo takzvaní ulsterskí Škóti neskôr tvorili významný podiel kolonistov do Severnej Ameriky. Severné Írsko vzniklo v roku 1921, keď došlo k rozdeleniu Írska a vzniku Írskeho slobodného štátu. Väčšinu obyvateľov Severného Írska tvorili unionisti (lojalisti) – väčšinu z nich tvoria protestanti a potomkovia kolonistov z Veľkej Británie. Menšia časť obyvateľov, zväčša katolíci, si želala jednotné a nezávislé Írsko (republikáni). Z rozporov medzi týmito dvomi komunitami vyplynulo napätie, ktoré v 60. rokoch vyústilo do konfliktu (Troubles). Ten si vyžiadal až tritisíc obetí a podarilo sa ho ukončiť až v roku 1998.
Úloha Štát má dlhotrvajúcu politiku neagresivity v ozbrojených konfliktoch, ktorá zahŕňala neutralitu v Druhej svetovej vojne. Vojenské využite Írska je pomerne skromné. Avšak štát má dlhú históriu zapájania sa do mierových misií OSN. Medzi funkcie obranných síl patrí: príprava na obranu štátu v prípade ozbrojeného útoku pomoc pre Garda Síochána (policajné zložky) vrátane ochrany vnútornej bezpečnosti štátu strážiť rybolov v súlade so záväzkami štátu v rámci dohôd Európskej únie rôzne civilné pohotovostné povinnosti požadované vládou, ako je pátranie a záchrana osôb, zabezpečovanie vzdušnej záchrany, zaisťovanie bezpečnej leteckej prepravy pre ministrov, pomoc v prípade prírodných a iných katastrof, zabezpečovanie zachovania základných služieb a pomoc v boji proti znečisťovaniu mora olejom
provincie "Vlajka štyroch provincíí" " štít provincíí " Poloha Údaje Rozloha: 84 421 km² Počet obyvateľov (2011): 6 241 700 Provincie alebo kraje sú veľké historické jednotky v Írsku. Írsko bolo historicky rozdelené na štyri provincie: Leinster, Ulster, Munster a Connacht. Írsky výraz pre tieto územné jednotky, cúige , znamená doslova pätina , z čoho sa dá usudzovať, že ich svojho času bolo päť; piata provincia, Meath, bola začlenená väčšinovo do Leinsteru, malé časti sa stali súčasťou Ulsteru. Írske provincie neslúžia na administratívne ani politické účely, ale ako historické a kultúrne jednotky. Po vikinskej invázii boli provincie nahradené dnešným systémom grófstiev.
Satelitná snímka Írska Írsko (, ), niekedy Írska republika (, ), je štát v západnej Európe, zaberajúci približne päť šestín povrchu ostrova Írsko. Zostávajúca šestina, označovaná ako Severné Írsko, je súčasťou Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska. Hlavným mestom Írska je Dublin vo východnej časti krajiny, v ktorom žije viac ako 553-tisíc obyvateľov (údaje z roku 2016). V aglomerácii Dublinu ( Greater Dublin ) žije až 1 904 806 obyvateľov (2016), čo predstavuje takmer štvrtinu všetkých obyvateľov Írska. Írsko je unitárny štát, parlamentná republika s prezidentom ako hlavou štátu. Írsko vyhlásilo nezávislosť už v roku 1919, táto Írska republika bola uznaná Spojeným kráľovstvom po podpísaní anglicko-írskej zmluvy (1922). Írsko tak získalo nezávislosť a vystupovalo pod názvom Írsky slobodný štát do roku 1937.
Dejiny V 3. storočí pred Kr. sa v Írsku usadili Kelti, ktorí v 5. storočí prijali kresťanstvo. V 9. a 10. storočí tu zakladali svoje osady Vikingovia. Koncom 12. storočia začali ostrov dobývať Angličania, celkom ho však ovládli až za Cromwella v polovici 17. storočia. Írska nezávislosť bola obnovená v roku 1922. V polovici 19. storočia bol v Írsku tzv. „zemiakový hladomor“. Štatistiky hovoria, že zomrelo vyše 1 000 000 ľudí. Z írska pochádzal aj slávny spisovateľ Jonathan Swift, autor príbehov o Guliverových cestách. Po vstupe do EÚ sa ekonomika Írska výrazne posilnila. K úspešne sa rozvíjajúcim odvetviam patrí napríklad počítačový priemysel.
Administratívne členenie Írsko je historicky rozdelené na štyri provincie: Connaught na západe, Leinster na východe, Munster na juhu a Ulster (jeho väčšina dnes leží v Severnom Írsku) na severe. Provincie sú ďalej členené na 32 tradičných (26 v Írsku a 6 v Severnom Írsku) grófstiev. V súčasnosti je tradičné grófstvo Dublin rozdelené na Dublin City, Dún Laoghaire-Rathdown, Fingal a South Dublin a grófstvo Tipperary sa ďalej delí na North Tipperary a South Tipperary. Samosprávnymi mestami sú Dublin, Cork, Limerick, Galway a Waterford. Súčasné Írsko tak tvorí 29 grófstiev a 5 samosprávnych miest.
Írsko ( , , ulst. šk. Airlann ) je tretí najväčší ostrov v Európe a dvadsiaty najväčší na svete. Na jeho území sa nachádza štát Írsko a časť Spojeného kráľovstva, nazývaná Severné Írsko. Ostrov sa nachádza v severozápadnej časti Európy, v tesnom susedstve ostrova Veľká Británia. Oddeľuje ho od nej Severný prieliv, Írske more a prieliv svätého Juraja. Ostrov je zväčša zvlnený a nížinatý, vyššie pohoria sú najmä na okrajoch. Najvyšším vrcholom je Carrauntoohil (). Naopak najnižšie položené miesto () sa nachádza v špeciálnej chránenej oblasti North Slob (ekvivalent chránenenej krajinnej oblasti na Slovensku) v grófstve Wexford. Územie ostrova je administratívne rozdelené na 4 základné provincie - Leinster, Ulster, Munster a Connacht. Provincia Ulster patrí do Severného Írska a tvorí približne jednu šestinu celkovej rozlohy ostrova. Podnebie ostrova je mierne, s letnými teplotami len výnimočne presahujúcimi 30°C a zimnými, ktoré zriedkavo klesajú pod bod mrazu. Celoročné priemerné teploty sa pohybujú medzi 220°C, pričom medzi jednotlivými regiónmi ostrova sú len veľmi malé rozdiely. Priemerný počet hodín slnečného svitu je 56 hodín v letných mesiacoch a 1-2 hodiny v zimných, celoročný priemer sa pohybuje medzi 3¼ až 3¾ hodiny. Zrážok býva pomerne dosť, celoplošný priemer sa pohybuje od , vo vyšších polohách to býva až do za rok. Sneh sa vyskytuje len výnimočne, najčastejšie len vo vyšších horských oblastiach. Prudké búrky s bleskami sa nevyskytujú takmer vôbec, preto na budovách v Írsku nebývajú ani bleskozvody. Írsko je v rámci Európy najväčším poducentom zinku. V menšej miere sa tu ešte ťaží sadrovec, kalcit, mastenec, dolomit, vápenec, piesok a štrk. Od roku 1971 bolo objavených niekoľko ložísk plynu a ropy. V marci 2012 bol uvedený do prevádzky prvý komerčný ropný vrt približne od Corku s produkciou 3500 barelov denne. Ostrov je bohatý na náleziská rašeliny, ktorá sa ako palivo ťaží a používa už stáročia, ale s príchodom lepších palív a v snahe zachovať prírodu sa v súčasnosti od toho postupne ustupuje. Poloha Írska v rámci Európy topografia ostrova
Írčina Podľa sčítania 2011 z populácie staršej ako 3 roky (198 860 ľudí) ovládalo írčinu 42,0 % (83 526 obyvateľov). Necelá tretina z nich (32,1 % – 26 810) írčinu používa iba v školstve, kde je vyučovanie írčiny povinné. Sedem írskojazyčných základných škôl (Gaelscoil) a jednu strednú školu (Gaelcholáiste) navštevuje 2 451 žiakov a študentov.
ír Írska národná oslobodzovacia armáda · Írska republikánska armáda · Írski dobrovoľníci · Írsko · Írsky republikanizmus
Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Írska () bolo založené 1. januára 1801 v súlade s podmienkami Dohody o únií z roku 1800, ktorými boli zjednotené samostatné kráľovstvá Veľkej Británie a Írska. V roku 1922 dvadsať šesť z tridsiatich dvoch oblastí Írska vystúpilo z únie a založilo Írsky slobodný štát (neskôr Írska republika) a tak je v roku 1927 v britskom parlamente schválený názov "Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska". Jeho obdobie začína keď novovytvorené Spojené kráľovstvo začalo porážať Francúzsko v napoleónskych vojnách v roku 1814. Ako priamy dôsledok toho, britské impérium sa stalo predovšetkým svetovou veľmocou pre budúce storočia. Vo Veľkej Británii a na severo-východe Írska začala industrializácia rýchlo, zatiaľ čo v zvyšku Írska nie čo sa prejavilo na prehĺbení hospodárskych a sociálnych rozdielov medzi nimi. Devastujúci hladomor a obnovenie vládnej nečinnosti v polovici 19. storočia, viedlo k demografického kolapsu vo väčšine Írska, a zvýšenému volaniu po írskej pozemkovej reformy a preneseniu výkonnej moci. Počas a po prvej svetovej vojne došlo k vzostupu írskeho nacionalizmu a fyzickej sily republikanizmu čo nakoniec vyvrcholilo do Írskej vojny za nezávislosť, a v roku 1922 sa časť Írska oddelila a vytvorila Írsky slobodný štát zatiaľ čo severo-východ sa rozhodo zostať súčasťou Spojeného kráľovstva ako Severné Írsko.
Pozadie udalostí Dohoda o únií z roku 1800 zjednotila Kráľovstvo Veľkej Británie a Írske kráľovstvo ako Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Írska, zrušila írsky parlament a dala zastúpenie Írsku vo Westminsteri. Od začiatku bolo mnoho írskych nacionalistov proti únií a videli ju ako vykorisťovanie a zbedačovanie ich krajiny. Írske republikánske bratstvo (IRB) videlo príležitosť vytvoriť ozbrojenú organizáciu na vykonanie vlastných cieľov a 25. novembra 1913 bola vytvorená skupina Írski dobrovoľníci. Jej cieľom bolo "zabezpečenie a udržanie práva a slobody pre všetkých obyvateľov Írska. Vodcom Írskych dobrovoľníkov bol Eoin MacNeill ktorý nebol členom IRB. Bol vytvorený dočasný výbor, ktorý zahŕňal ľudí so širokou škálou politických názorov. Ďalšia militantná skupina Írska občianska armáda bola vytvorená odborármi v tom istom roku ako dôsledok Dublinskej výluky. Rastúca militarizácia Írskej politiky bola zatienená skoro, po vypuknutí Prvej svetovej vojny a zapojenie Írska do konfliktu.
Pozri aj  Írsko Grófstvo (Írsko) Provincia (Írsko) Zoznam ostrovov Írska
Vplyv na severoírske spory Napriek sporom sa všetky zainteresované strany zhodujú, že Krvavá nedeľa spôsobila negatívny zvrat v osude Severného Írska. Harold Wilson, predák opozície v Dolnej snemovni, zopakoval svoje presvedčenie, že jediným riešením problémov je zjednotenie celého Írska. William Craig, severoírsky minister vnútra, navrhol, aby časť mesta Derry na západnom brehu bola prisúpená Írskej republike. Keď pôvodne britská armáda prišla do Severného Írska, bola vítaná katolíkmi ako neutrálna sila, ktorá ich ochráni pred protestantskými bandami predstavovanými policajnými silami Kráľovskej ulsterskej polície a B-Specials. Po Krvavej nedeli sa katolíci od armády odvrátili a už nebola vnímaná ako ochranca, ale ako nepriateľ. Mladí nacionalisti boli viac priťahovaní extrémistickými republikánskymi skupinami. V situácii, keď Oficiálna IRA a Oficiálna Sinn Féin opustili hlavný prúd írskeho nacionalizmu a republikanizmu smerom k marxizmu, Dočasná IRA začala získavať podporu nespokojných radikalizujúcich sa mladých ľudí. V nasledujúcich dvadsiatich rokoch Dočasná IRA a ďalšie menšie republikánske skupiny ako Írska národná oslobodzovacia armáda začali ozbrojenú kampaň proti Britom, a to proti policajnej organizácii Kráľovská ulsterská polícia, britskej armáde a jej Ulsterskému obrannému pluku (Ulster Defence Regiment), ako aj proti protestantom všeobecne a proti unionistickým predstaviteľom. Medzi polovojenskými organizáciami nacionalistov / republikánov a unionistov / lojalistov (Ulsterské obranné združenie, Ulsterské dobrovoľnícke sily) sa rozhorela zatrpknutá a krutá vojna, ktorá si vyžiadala tisíce obetí. Ako príklady zverstiev teroristov možno uviesť zavraždenie troch členov Katolíckej popovej skupiny Miami Showband členmi polovojenskej organizácie UVF, ktorí zároveň oficiálne pôsobili ako príslušníci Ulsterského obranného pluku a pri svojej akcii boli oblečení v uniformách pluku, na druhej strane zase príslušníci Dočasnej IRA bombovým atentátom zabili veteránov druhej svetovej vojny a ich rodiny, ktorí navštívili pamätník v meste Enniskillen. Oficiálne ukončenie násilia zo strany niektorých hlavných polovojenských skupín na základe Veľkopiatokovej dohody (1998) a nové prešetrenie udalostí Savilleho vyšetrovacou komisiou dáva nádej k zahojeniu rán, ktoré po Krvavej nedeli zostali.
Prvé obdobie Stanleyho zdravotný stav sa zhoršoval, vo februári 1868 z funkcie premiéra odstúpil, a tak sa Disraeli stal jeho nástupcom. Konzervatívna vláda bola kabinetom menšinovým a prijatie reformy volebného práva vyvolalo nutnosť vyhlásiť nové všeobecné voľby. Hlavnou témou jeho prvého funkčného obdobia bolo riešenie otázok súvisiacich s Írskou cirkvou. Aj keď bolo Írsko prevažne katolícke, existovala tu aj protestantská cirkev, ktorá bola financovaná z výberu daní. Inicioval rozhovory s kardinálom Manningom o založení rímskokatolíckej univerzity v Dubline, ale medzitým Gladstone vydal vyhlásenie, v ktorom navrhol zrušenie Írskej protestantskej cirkvi. Tento návrh rozdelil konzervatívcov, zatiaľ čo viedol k zjednoteniu liberálov. Po voľbách získala Liberálna strana v dolnej komore parlamentu väčšinu a konzervatívna vláda padla.
Povrch a charakter územia Írsko je nížinatá krajina. Hory sa zdvíhajú iba na východe a juhozápade. Najvyšší vrchol vrchu sa volá Carrauntoohil, ktorý je vysoký . Na západnom pobreží sú skalnaté útesy omnoho väčšie a členitejšie, ako na východnom pobreží. Podnebie je v Írsku stále a teploty sú pomerne vyrovnané na celom území, lebo klíma ostrova je ovplyvňovaná teplým Golfským prúdom a prevládajúcimi juhozápadnými vetrami prichádzajúcimi od Atlantického oceánu. Najchladnejšími mesiacmi sú január a február, kedy sa priemerné teploty pohybujú v rozmedzí 4 až 7 °C, medzi najteplejšie mesiace sa radia júl a august, kedy priemerné teploty dosahujú 14 až 16 °C. Najslnečnejšími mesiacmi sú máj a jún, kedy dĺžka slnečného svitu dosahuje 5 až 7 hodín denne. V nízko položených oblastiach je priemerný ročný úhrn zrážok 800 až , zatiaľ čo v horách môže presahovať .
Štandarda prezidenta Írska Tento článok obsahuje zoznam prezidentov Írska : Portrét Meno prezidenta V úrade od V úrade do Nominovaný politickou stranou 1 Douglas Hyde 25. jún 1938 24. jún 1945 celoparlamentná nominácia 2 Sean Thomas O Kelly 25. jún 1945 24. jún 1959 Fianna Fáil (1945) Sebanominácia (1952) 3 Éamon de Valera 25. jún 1959 24. jún 1973 Fianna Fáil 4 Erskine H. Childers 25. jún 1973 17. november 1974 Fianna Fáil 5 Cearbhall Ó Dálaigh 19. december 1974 22. október 1976 celoparlamentná nominácia 6 Patrick Hillery 3. december 1976 2. december 1990 Fianna Fáil 7 Mary Robinsonová 3. december 1990 12. september 1997 Labouristická stranaRobotnícka strananezávislá 8 Mary McAleeseová 11. november 1997 10. november 2011 Fianna Fáil (1997) Sebanominácia (2004) 9 Michael Daniel Higgins 11. november 2011 súčasnosť Labouristická strana Kategória:Politika v Írsku Kategória:Prezidenti Írska Írsko Kategória:Írske zoznamy
Pozri aj  Írsko Írska hymna Írska vlajka
Veliaci dôstojníci väčšinou riadia vojenské jednotky, kde sú im podriadení poddôstojníci a mužstvo. Dôstojníci sú hlavnou autoritou jednotiek a nesú zodpovednosť za ich činnosť a splnenie úloh nariadených vyššími autoritami. Tiež nesú zodpovednosť za použitie sily ale aj financie, výzbroj a výstroj jednotky, či dohliadajú na disciplínu.  Hodnosť dôstojníka však môže byť pridelená aj príslušníkom rôznych druhov ozbrojených síl a špecialistom, ktorí nemusia byť bezprostredne veliacimi dôstojníkmi (napr. v letectve či zdravotnej službe).
Všeobecná charakteristika Veliaci dôstojníci väčšinou riadia vojenské jednotky, kde sú im podriadení poddôstojníci a mužstvo. Dôstojníci sú hlavnou autoritou jednotiek a nesú zodpovednosť za ich činnosť a splnenie úloh nariadených vyššími autoritami. Tiež nesú zodpovednosť za použitie sily ale aj financie, výzbroj a výstroj jednotky, či dohliadajú na disciplínu. Hodnosť dôstojníka však môže byť pridelená aj príslušníkom rôznych druhov ozbrojených síl a špecialistom, ktorí nemusia byť bezprostredne veliacimi dôstojníkmi (napr. v letectve či zdravotnej službe).
Hierarchia armády  generál generálporučík generálmajor brigádny generál plukovník podplukovník major kapitán nadporučík poručík nadpráporčík práporčík podpráporčík štábny nadrotmajster nadrotmajster rotmajster rotný čatár desiatnik slobodník vojak 2. triedy vojak 1. triedy Napriek uvedenej hodnostnej hierarchii sa v armáde vyskytuje aj funkčná hierarchia. Niekedy sa môže stať, že vojak hodnostne nižší má vyššiu funkciu a je nadriadený hodnostne vyššiemu.
Práporčík (OR-9b) Práporčík je vojenská hodnosť, ktorá sa používa aj v iných zboroch a organizáciách. Zvyčajne je hierarchicky zaradená medzi práporčíkov.
Hodnostný postup  zvk od 11. júla 1916 čatár v zálohe - 1. februára 1917 poručík pechoty v zálohe - 1. júla 1917 (s poradím od 1. augusta 1917) nadporučík pechoty - 7. máj 1921 s poradím od 1. augusta 1920. kapitán pechoty - od 1. apríla 1929 štábny kapitán pechoty - od 1 apríla 1936 major pechoty - od 17. mája 1939 podplukovník pechoty - od 1. júla 1940 plkovník pechoty - od 1. januára 1943 brigádny generák od 1. júna 1945 divízny generál od 23. októbra 1948. (s účinnosťou a poradím od 1. apríla 1947)..
Vojak 1. stupňa (OR-1) Vojak 1. stupňa je vojenská hodnosť, zaradená medzi mužstvo. V Ozbrojených silách Slovenskej republiky je to najnižšia vojenská hodnosť, nižšia ako Vojak 2. stupňa. Hodnosť vojaka 1. stupňa sa používa pri prípravnej štátnej službe, buď 9- až 12-týždňovej, alebo pri štúdiu na vojenskej vysokej škole. Túto hodnosť dostanú dňom prijatia na bakalárske vysokoškolské štúdium študenti Akadémie ozbrojených síl generála Milana Rastislava Štefánika. Súčasne sú menovaní do funkcie kadet. Po ukončení štúdia sú absolventi menovaní do dočasnej štátnej služby a do hodnosti poručík. Počas pôsobenia v hodnosti dostávajú vojaci hodnostný plat 296 €.