Životopis Narodila sa v Ancone, v kraji Marche v strednom Taliansku. Po ukončení strednej školy sa rozhodovala medzi štúdiom práv na rímskej univerzite, ako si priali jej rodičia, a štúdiom hry na klavír. Z právnickej fakulty ale vzápätí odišla a odmietla aj štúdium na konzervatóriu, o ktorom pôvodne uvažovala. Hudobný talent a láska k hudbe ju však priviedli do filmových ateliérov. Zariadil to rodinný priateľ, spevák Giacomo Rondinella, ktorý jej sprostredkoval vystupovanie v zábavných programoch, kde mohla uplatniť svoje hudobné vlohy. Prostredím filmových ateliérov sa zoznámila s ľuďmi, ktorí jej pomohli v jej ďalšej kariére. Prvú väčšiu filmovú príležitosť jej ponúkol režisér Francesco Maselli vo filme Žena, o ktorej sa hovorí (La Donna del giorno). S týmto filmom reprezentovala Taliansko ako začínajúci mladá herečka na MFF v Karlových Varoch v roku 1957 a film získal Cenu mladých tvorcov . Prudký vzostup jej kariéry nastal v 60. rokoch. Fotogenická tvár, odvaha a temperament ju predurčili na úlohy emancipovaných mladých žien. Jej filmovými partnermi boli slávni herci Alain Delon vo filme Černý Tulipán (1963), Marcello Mastroianni vo filme Casanova 70 (1965), alebo Vittorio Gassman vo filme Una vergine per il principe (1966). V historickom filme z roku 1961 Romulus a Remus si s ňou zahrali neherci, známi kulturisti Steve Reeves a Gordon Scott. Rovnako ako mnoho západoeurópskych hercov, ani ona neodolala ponukám z Hollywoodu, kde natočila niekoľko úspešných filmov. Zahrala si s poprednými americkými hercami, vo filme Ako zabiť svoju ženu ( How to Murder Your Wife ) to bol Jack Lemmon (1965) a vo filme S mojou ženou nie! ( Not with My Wife, You Do not! ) bol jej partnerom Tony Curtis (1966). V dobrodružnom filme Útok na Queen Mary ( Assault on a Queen ) hrala po boku Franka Sinatru (1966). V roku 1969 natočila ešte s americkým režisérom Stanley Kramerom vojnovú komédiu Tajemství Santa Vittorie ( The Secret of Santa Vittoria ), kde boli jej partnermi Anthony Quinn a Anna Magnaniová. Vrátila sa späť do Talianska, kde ju čakala ešte rad zaujímavých rolí. Pozvoľna sa prehrala do úloh elegantných nezávislých žien s ktorými slávila úspech v 70. rokoch. V 90. rokoch potom nakrútila rad úspešných televíznych minisérii, seriálov a televíznych filmov. Najväčší filmový úspech ju čakal v roku 1994, kedy bola obsadená do úlohy Kataríny Medicejskej vo filme režiséra Patrice Chéreau Kráľovná Margot . Za túto rolu získala filmovú cenu César pre najlepšiu herečku vo vedľajšej úlohe (1995). Naposledy sa objavila vo filme Milovník po taliansky ( Latin Lover ) talianskej režisérky Cristiny Comencini (2015). Okrem filmu a televízie účinkovala tiež v milánskom divadle Teatro Piccolo . Zomrela na rakovinu, 18. decembra 2014 v Ríme, vo veku 78 rokov. Osobný ​​život Hoci patrila medzi najznámejšie talianske aj svetové herečky, jej život nesprevádzali škandály. V roku 1960 sa vydala za talianskeho architekta Franca Pesciho a manželstvo trvalo 53 rokov, do jeho smrti v roku 2013. Virna Lisi zomrela len rok po ňom, v roku 2014. V manželstve sa im narodil v roku 1962 syn Corrado Pesci. Kvôli starostlivosti o rodinu chcela prerušiť filmovú kariéru, ale na žiadosť manžela to neurobila.