TUKE-KEMT/reranking-skquad huggingface dataset:
Protektor umení Saint-Mandé Fouquet mal početné sídla. Ako mladý muž sídlil v rodičovskom dome na ulici de Jouy v Paríži. Kúpil dom pri ulici de Matignon, potom sa presťahoval do hôtel de Castille, ktorý mu ako veno priniesla druhá manželka. Vlastnil tiež hôtel de Narbonne a d Émery oproti Mazarinovi. Kúpil tiež veľkú usadlosť v Saint-Mandé. Dal ju prestavať a skrášliť. Umiestnil v nej veľkú zbierku kníh (27 000 ks). Tiež vybudoval záhrady so sochami, skleníkmi a oranžériami. Vo výzdobe interiéru uprednostnil dekoratívne a pompézne kúsky. Usporadúval tu mnohé recepcie a hral vysokú hru. V roku 1656 tu prijal dvor, Gastona Orléanskeho a kráľovnú Kristínu I. Švédsku. Vaux-le-Vicomte Zámok Vaux-le-Vicomte Od 1653 začal stavať nádherný zámok vo Vaux-le-Vicomte (aktuálne obec Maincy). Panstvo bolo kúpené pred nastúpením do funkcie surintendanta. Začal metodicky vykupovať pozemky v okolí zámku. Celkový súbor pozemkov panstva Vaux predstavoval viac ako 200 zmlúv o predaji a nákupe. Nechal zrušiť obec Vaux, niekoľko samôt a les, presunul koryto rieky a vytrhal vinohrady. Uskutočnil stavbu vodovodu. Na prebudovaní tohto zámku pracovali umelci Le Vau, Le Nôtre, Charles Le Brun a Villedo. Sústredil okolo seba malý okruh spisovateľov, napríklad Molière, La Fontaine, Madame de Sévigné a Madeleine de Scudéry. Kráľ tam prišiel prvýkrát v júli 1659. 17. júla 1660 ho tam Fouquet privítal znovu, už spolu s infantkou Marie-Thérèse, s ktorou sa kráľ práve oženil, teda potom, ako sa vrátili zo Saint-Jean-de-Luz. 11. júla 1661 tu prijal znovu celý dvor. Ľudovít XIV. nemohol v tom čase prísť, a tak sa ďalšia slávnosť konala 17. augusta, zúčastnil sa jej monarcha a 600 jeho dvoranov. Bola to prepychová slávnosť s ohňostrojom, vodometmi, prestretými stolmi pre viac ako tisíc osôb, o ktoré sa postaral François Vatel, a s divadelným predstavením Molièrovej hry Les Fâcheux . Ľudovít XIV. zúril, keď videl taký prepych, zatiaľčo jeho vlastné sídla boli prázdne. Pôvod toľkých peňazí sa mu videl byť podozrivý. Fouquetova ponuka, že mu Vaux daruje, ho len viac podráždila. Podľa abbého de Choisy vyhlásil kráľ v kočiari na spiatočnej ceste Anne Rakúskej: „ Ah, Madame, či nedáme pripraviť o hrdlo všetkých tých ľudí? “ Mecenáš Busta Nicolasa Fouqueta v zámku Vaux-le-Vicomte Fouquet založil salón v Saint-Mandé na konci Frondy. Pritiahol doň Paula Pellissona, Charles Perraulta, Quinault, Ménagea, La Fontainea a Madame de Sévigné. Prijímal aj vedcov, napríklad lekára Samuela Sorbièra alebo filozofa La Mothe Le Vayera. Od roku 1660 sa zaujímal aj o Molièra. Ochraňoval maliara Nicolasa Poussina. Salón vo Vaux bol miestom stretávania sa preciózok. Fouquet sám písal poémy, piesne, tvoril rébusy a rýmovačky nasledujúc tak vtedajšiu módu. Vyplácal podpory mnohým básnikom, napríklad Corneillovi 2000 livier ročne, ochraňoval sochárov Françoisa Anguiera, jeho žiaka Françoisa Girardona, tiež Thibauta Poissanta a Pierre Pugeta. Ako vyjadrenie vďaky mu venoval Corneille svoju hru „Oidipus“ (1659), Madeleine de Scudéry mu vo svojom románe „Clélie, histoire romaine“ vyhradzuje miesto na tej istej úrovni, ako bol Richelieu, tiež protektor umení.
Životopis Calonne sa po nástupe do úradu pustil do nápravy fiškálnej krízy, pre čo našiel u Ľudovíta XVI. dostatok podpory. Začal zostavovať široký a ambiciózny plán zvýšenia príjmov a centralizácie riadenia štátnych financií. Kráľovi ho predstavil 20. augusta 1786. Jeho jadrom bol nový daňový systém, ktorý mal nahradiť staré dvadsiatkové daňové odvody a odstrániť daňové výnimky privilegovaných vrstiev. Nový systém daní mal byť organizovaný podľa provincií a jeho úradníci mali byť volení poplatníkmi – majiteľmi v jednotlivých obvodoch a provinciách. Tento hlavný návrh mal ako svoju súčasť balík racionalizačných reforiem, vrátane umožnenia voľného obchodu a odstránenia množstva lokálnych colných bariér a poplatkov vo vnútornom obchode. Keď nastúpil do funkcie, našiel po predchodcoch štátny dlh vo výške 113 miliónov libier ako následok financovania americkej revolúcie, okrem iných aktivít. Na znovuoživenie ekonomiky zaviedol znovu zlatý štandard vo francúzskej mene (libra) a štátny účet diskontných úverov. Predstavil oficiálne balík týchto opatrení: zníženie vládnych výdavkov vytvorenie a oživenie metód voľného obchodovania schválenie predaja cirkevného majetku vyrovnanie daní z tabaku a soli Uzákonenie všeobecnej univerzálnej dane v krajine Tieto nové zákony neprešli, čo zapríčinila slabá mocenská a ekonomická pozícia Ľudovíta XVI. Návrh bol napadnutý a zamietnutý aj prispením Jacquesa Neckera, nasledujúceho ministra financií Francúzska.
Kantóny  Casteljaloux Damazan Francescas Houeillès Lavardac Mézin Nérac
éa Éamon de Valera
Boje v Holandsku a Španielsku V roku 1708 zahájili francúzske vojská v Holandsku mohutnú a nečakanú ofenzívu. Tá zaskočila protifrancúzsku koalíciu, ale Marlborough s Eugenom (ktorý sa medzitým stihol veľmi presvedčivo vysporiadať s Vendômovými náhradníkmi v Taliansku) zareagovali prekvapivo rýchlo a 11. júla sa pochodové formácie oboch obrovských armád zrazili pri Oudenaarde. V nasledujúcom boji, ktorý bol charakteristický najmä úplným zmätkom, kulminovali spory medzi francúzskymi veliteľmi natoľko, že sa Vendôme a vojvoda Burgundský chvíľami v podstate ignorovali a každý riadil svoje jednotky po svojom, čo nakoniec vyústilo do zdrvujúcej porážky a iba noc zachránila francúzske vojská pred obkľúčením a úplným zničením. Spory pokračovali aj po bitke a vyústili do Vendômovho odvolania. Po krátkej prestávke bol poslaný do Španielska ako veliteľ vojsk Filipa V., kde dosiahol svoj posledný veľký úspech, keď porazil vojská protifrancúzskej koalície v bitke pri Villaviciose. 1. júla 1712 vo Vinaro`s náhle zomrel.
Forma Štylistickou figúrou, ktorú autor používa na vyjadrenie napätia, emocionálnych pohnútok a citového rozpoloženia hrdinov, sú mnohopočetné apoziopézy. Pozorujeme ich vo väčšine prehovorov hry.
Dej Hra pozostáva z fragmentov rozhovorov a vnútorných monológov. Postavy, ani jednotlivé repliky nie sú vôbec vyznačené. Forma hry naznačuje, čo sa asi stane s mysľou človeka, ktorý zažije psychický kolaps. Pevné hranice medzi realitou a predstavivosťou miznú. Hranice medzi snom a bdením a medzi sebou samým a vonkajším svetom sú zborené. Napriek tomu obsah hry je nadovšetko jasný. Názov hry súvisí s časom 4:48, o ktorom sa hlas zmieňuje niekoľkokrát. O 4:48 je ľudská vôľa žiť vo svojom najnižšom bode: O 4:48 / keď sa dostaví zúfalstvo / obesím sa / počúvajúc dych môjho milenca. 4:48 ráno je ten čas, keď hlas z hry prežíva hodinu čistej mysle. V akomkoľvek inom čase, stráca schopnosť dotknúť sa samého seba – blúzni. A práve vtedy všetci ostatní ju považujú za zdravú a normálnu? Vzniká teda otázka: Kto má právo rozhodovať o tom, čo je normálne a čo nie? Dej hry sa z veľkej časti odohráva v samotnej mysli hlavnej postavy, prípadne v ambulancii psychiatra. Hra bola napísaná v štádiu ťažkej depresie a už po skúsenostiach s liečbou psychiatrov. V hre sa nachádzajú útržky zo sedení, ale aj z chorobopisu pacientky – uvádza sa tu jej stav, naordinované lieky, ich dávkovanie a ich vplyv na konanie pacientky. Hra je plná smútku, beznádeje a hnevu: Jebem ťa! Jebem ťa! Jebem ťa preto, že ma odmietaš a preto, že tu nikdy nie si, jebem ťa preto, že kvôli tebe sa cítim mizerne, jebem ťa preto, že si zo mňa vysal všetok skurvený život a lásku, jebem svojho otca predože mi skurvil celý môj žviot a jebem svoju matku preto, že ho nikdy neopustila a zo všetkých najviac jebem teba, Bože, pretože si ma stvoril aby som milovala niekoho, kto neexistuje. Jebem ťa! Jebem ťa! Jebem ťa! Hlavná postava pociťuje odpor voči pokryteckosti lekárov a ich falošnému súcitu. Znechutenie zo sveta okolo nej a túžbu umrieť charakterizuje slovami: Nič nemôže upokojiť môj hnev. A nič nemôže obnoviť moju vieru. Toto nie je svet, v ktorom si prajem žiť. Láska pre ňu znamená všetko, je schopná pre ňu čokoľvek urobiť, len aby o ňu neprišla ( Vyrežte mi jazyk / vytrhajte mi vlasy / odseknite mi údy / ale nechajte mi moju lásku / radšej by som prišla o nohy / vytrhala si zuby / a vypichla oči / než stratila svoju lásku ). Je sklamaná z lásky, pretože nikdy nenašla človeka, ktorého by mohla milovať. Nenávidí svet a Boha, pretože ju stvoril, aby milovala človeka, ktorý sa nenarodil. Cíti sa prázdna, ako by sa zmysel jej života nikdy nenaplnil. Alebo hľadal hlas v hre celý život sám seba a nikdy sa nenašiel? Som to ja, koho som nikdy nestretla, koho tvár je nalepená na spodnej strane mojej mysle. Hra Psychóza 4:48 bola uvedená 16 mesiacov po autorkinej samovražde. Kategória:Divadelné hry
Znamenia Druhá možnosť ktorú dáva hra hráčovi na výber je voľba znamenia. Výber znamenia dáva určitú začiatočnú výhodu. ; Učeň : + 100 bodov magickej energie, 100 % slabosť voči mágii. ; Atronach : + 150 bodov magickej energie, nedokáže regenerovať magickú energiu, 50 % absorbovanie magickej energie. ; Dáma : upevní 10 bodov sily vôle, upevní 10 bodov odolnosti. ; Pán : Dokáže regenerovať zdravie, slabosť voči ohňu 25 %. ; Milenka : Raz za deň dokáže paralyzovať nepriateľa bozkom pričom stratí 120 bodov výdrže. ; Mág : + 50 bodov magickej energie. ; Rituál : Raz za deň: :: odstraší nemrtvého na 30 s; :: zregeneruje 200 bodov života. ; Had : Raz za deň: :: rozptýli kúzlo do 90 bodov na seba; :: zraní zdravie nepriateľov 3 body za 20 s; :: stratí výdrž 100 bodov; :: vylieči jed. ; Tieň : Raz za deň sa dokáže zneviditeľniť na 60 s. ; Žrebec : Upevní 20 bodov rýchlosti. ; Zlodej : Upevní obratnosť, štastie a rýchlosť o 10 bodov. ; Veža : Raz za deň: :: odomkne priemernú zámku; :: odrazí 5 % zranenia po dobu 120 s. ; Bojovník : Upevní 10 bodov Sily a Odolnosti. Kategória:The Elder Scrolls Kategória:RPG Kategória:Počítačové hry z 2006 Kategória:Hry pre Windows
Príbeh a gameplay Hráč preberá úlohu mnícha Severina, ktorý je jedného dňa nútený utiecť z kláštora. Vyskočí von oknom, do ľadovej rieky a stratí vedomie. Prebúdza sa na kraji lesa, odkiaľ vyráža preskúmať okolitý svet a "nájsť svoju cestu", ako sa mu zjavilo v divnom sne behom jeho bezvedomia. V hre sa hráč dostáva do desiatok ručne kreslených lokácií, v ktorých čakajú klasické hádanky, rozhovory a hľadanie predmetov. Aj napriek tomu, že hru vytvorili slovenskí vývojári, hra vyšla kompletne po česky, a všetky postavy v hre nadaboval český herec Jiří Lábus.
Prostredie Celá hra sa odohráva v obývacej izbe v dome mamky a tatka. Postavy sedia na pohovke alebo idú do vedľajšej izby, či k dverám otvoriť hosťom. Celý dej sa odohráva v jeden deň (v hre nie je uvedený čas, ani rok), ale ako uvádza podnadpis, zrejme pôjde o obdobie medzi rokmi 1939-1960.
Hry z filozofického hľadiska Podľa Finka hra sa prijíma ako životný impulz svojbytnej hodnoty a vlastného rádu, aj sa tak pestuje, chápe sa ako liek proti civilizačným škodám novodobej technokracie, vychvaľuje sa ako omladzujúca a život obnovujúca sila – a zároveň ako možnosť ponoriť sa znovu do ranej sviežej pôvodnosti a plastickej tvorby.
Jeho odkaz V šachovej komunite je známy najmä tým, že počas pandémie koronavírusu zapríčinil tzv. chess boom (spopularizoval šach pomocou kolaborácii s inými tvorcami obsahu na Internete a tým priviedol viac hráčov ku hre). Taktiež je známy spropagovaním šachového otvorenia "Bongcloud Attack", závislosťou na kofeíne a záľubou pozerať sa na svoj strop počas kalkulovania šachových pozícii. Zaraďuje sa medzi najlepších hráčov rýchleho šachu (Blitz/Bullet), ak nie najlepšieho na svete, v ktorom si udržuje stabilne vysoký Elo rating v "over the board" šachu, ale aj na najpoužívanejšej online stránke chess.com.
Súvisiace postavy Napriek vzdelaniu ho podporuje vedecký tím, ktorého členovia sú: Andrew Blodgett - chemik Theodore Marley - právnik John Renwick - architekt a inžinier Thomas J. Roberts - inžinier elektrotechniky William Harper Littlejohn - archeológ a geológ. K neskorším postavám patrí aj neter Patricia Savage, ktorá sa napriek zákazom svojho strýka zúčastňuje jeho dobrodružstiev.
Dielo Vo svojich hrách vychádzal z vlastných skúseností, predovšetkým zo svojho detstva. Pochádzal z juhu, kde v dobe po prvej svetovej vojne platili veľmi puritánske pravidlá. Hrdinovia jeho hier často unikajú do sveta ilúzií. Zápas anjelov – 1940, známa skôr ako Orfeov zostup – 1955 (prvýkrát zinscenovaná v roku 1957). Hra je postavená na kombinácii dvoch mýtov: gréckeho o Orfeovi a kresťanského o Kristovi. Orfea a zároveň Krista predstavuje tulák s gitarou Val Xavier, ktorý vstupuje do južanského pekla pokryteckej morálky, rasizmu aby z neho vyviedol Lady (Eurydiku), ktorá za svoj vzťah a vzburu proti svojmu okoliu zaplatí životom. Je zastrelená svojim manželom, keď bráni Vala pred lynčovaním. Sklený zverinec – 1944 Električka zvaná Túžba – 1947, psychologická dráma, vrchol americkej dramatickej tvorby; analýza krutého zrútenia iluzórnych predstáv o minulosti, ktoré vedú k sebaklamu; krutosť, hrubosť, násilie, brutalita – ničenie ľudských túžob a nádejí. Hlavná postava: Blanche, sestra Stella. Dej hry sa odohráva v New Orleans, kde na tej istej trase premávajú električky Túžba a Cintorín. Hlavná hrdinka je nervovo chorá Blanche, ktorá žije zo spomienok na minulosť a túži po úprimnej láske. Jej protikladom je jej švagor Stanley, tvrdý realista, ktorý ju psychicky trýzni, vysmieva sa jej. Mačka na horúcej plechovej streche – 1955, sfilmované 1958. Ústrednou postavou tejto hry je Maggie, ktorá sa vydá za syna južanského milionára. Tento milionár dostane rakovinu. Celé dielo je postavené na snahe mnohých zúčastnených získať priazeň milionára a tak sa dostať do poslednej vôle. Maggie sa vďaka týmto sporom znova zblíži s manželom, ktorý má sklony k alkoholizmu. Napísal aj značné množstvo jednoaktoviek a poviedok s rovnakými alebo veľmi podobnými námetmi.
Pozri aj  Matematická hra
Kariéra  Klubová Svoju kariéru začínal v CD San Isidro, odkiaľ v roku 2004 prestúpil do Barcelony. Svoj debut absolvoval v ročníku 2007/08, kedy si ho vybral tréner Rijkaard a Barcelona porazila Real Murcia 4:0. V sezóne 2008/09 patril predovšetkým do B tímu, napriek tomu si ho nový tréner Guardiola vybral do A mužstva. Veľa minút neodohral, no bol na ihrisku i vo finále Ligy majstrov proti Manchesteru United. Zlomový bol nasledujúci ročník. Po prvýkrát na seba upozornil gólom v Španielskom superpohári do siete Athletic Bilbaa, následne ako striedajúci hráč rozhodol súboj so Šachtarom Doneck o Európsky superpohár. V Lige majstrov s klubom porazil Inter Miláno či Dynamo Kyjev a presadil sa i v lige. Na MS klubov zavŕšil svojím semifinálovým gólom absolútny rekord, keď sa strelecky presadil vo všetkých šiestich súťažiach, ktoré FC Barcelona hrala. Vo finále tohto turnaja dal taktiež gól, ktorý posunul zápas s Estudiantes do predĺženia. Reprezentačná Z barcelonskej zostavy vytlačil kanoniera Thierryho Henryho, strelecky sa presadil i proti Realu Madrid a nakoniec ho tréner reprezentácie Vicente del Bosque zaradil do nominácie na svetový šampionát. Počas turnaja vytlačil zo zostavy Fernanda Torresa a nastúpil aj vo finále, ktoré rozhodol Andrés Iniesta. 20. augusta 2015 prestúpil do Chelsea FC za 27 miliónov eur.
Reprezentácia V španielskej reprezentácii odohral 1 stretnutie, v ktorom gól nestrelil. Bol takisto členom kádru reprezentácie do 21 rokov.
Kariéra Narodil sa v katalánskom meste Sabadell. Keď mal 15, stal sa členom mládežníckej akadémie La Masia klubu FC Barcelona. V ročníku 2008/09 hosťoval v klube UE Vilajuïga vo štvrtej španielskej lige Tercera División. V sezóne 2014/15 bol povýšený do A-mužstva Barcelony ako tretí brankár za Čiľanom Claudiom Bravom a Nemcom Marc-André ter Stegenom. Debutoval 16. decembra 2014 v španielskom pohári Copa del Rey na Camp Nou proti tímu SD Huesca (výhra 8:1).
Klubová kariéra Na klubovej úrovni zažil najviac slávy v drese španielskej Valencie. V roku 1979 s ňou vyhral Copa del Rey - španielsky pohár a o rok neskôr aj Pohár víťazov pohárov a európsky Superpohár. V sezónach 1976/77 a 1977/78 bol najlepším strelcom španielskej ligy. V týchto sezónach strelil 24 a 28 gólov. Neskôr hrával v Rakúsku, Čile a v Indonézií.
Klubová kariéra  Počiatky Za tím Cadete A klubu CF Rayo Majadahonda, kde hosťoval z Atlética Madrid a ktorý uchvátil na skúške v roku 2010, dal v 29 zápasoch 32 gólov. Vďaka nim prilákal pozornosť takých veľkoklubov ako sú Real Madrid, Manchester City alebo Barcelona, do ktorej akadémie v lete 2011 vstúpil. FC Barcelona Len čo sa dostal do juniorského mužstva Barcelony, nastúpil v sezóne 2013/14 do UEFA Youth League, mládežníckej podoby Ligy majstrov UEFA. Svoj debut v tejto súťaži si odkrútil proti Ajaxu, ktorému dal dva góly. Rovnaký počet dal i juniorom AC Milána a dánskeho FC Kodaň. Vo vyraďovacej fáze sa potom v každom zápase trafil minimálne raz. Turnaj nakoniec zakončil s 11 gólmi z 10 zápasov, medzi ktorými bolo i finále proti portugalskej Benfice Lisabon. Tu sa El Haddadi opäť presadil dvakrát a prispel tak k výhre svojho mužstva 3:0. Na počiatku roku 2014 bolo jeho meno spojované s prestupmi do celkov ako Arsenal, Paris Saint-Germain či Bayern Mníchov. Avšak 3. marca predĺžil kontrakt s Barcelonou, ktorá ho v tíme FC Barcelona udrží do konca júna roku 2017. Jeho výkupná klauzula bola stanovená na 12 miliónov eur a v prípade, že by sa stal oficiálnym členom A-tímu, vyšplhala by sa ešte o 23 miliónov vyššie na 35 miliónov. Potom, čo zostal ako nevyužitý náhradník v zápasoch s CD Tenerife a Deportivom La Coruñou si svoju premiéru za béčko odbyl deň pred predĺžením kontraktu v druholigovom dueli s RCD Mallorkou, ktorý béčko vonku vyhralo 2:1. Munir do neho nastúpil v 72. minúte, keď striedal Sandra Ramíreza. Svoj prvý gól dal opäť pri víťazstve 2:1, tentokrát 19. apríla doma proti Girone. Dňa 24. augusta 2014 si talentovaný útočník pripísal premiéru aj medzi dospelými, keď vo veku 18 rokov a 357 dní nastúpil v základnej zostave úvodného kola Primery División proti Elche. Za 67 minút, po ktorých ho vystriedal Pedro Rodríguez, stihol dať druhý gól zápasu, keď vďaka ďalším dvom zásahom Lionela Messiho zápas skončil 3:0.
Kariéra  Klubová V prestupovom období 2008/2009 ako hráč Villarealu odmietol ponuku prestúpiť do Realu Madrid za sumu 16 miliónov eur. 4. apríla 2009 sa v zápase španielskej ligy proti Almerii zranil. V roku 2011 prestúpil do tímu Malaga za 14 miliónov eur. Reprezentačná Bol nominovaný na Euro 2008, kde väčšinou nastupoval ako striedajúci hráč. V štvrťfinálovom rozstrele proti Taliansku premenil v druhej sérií pokutových kopov svoj pokus.
Osobné Sergiov otec Carles bol taktiež futbalistom. V 90. rokoch chytal za Barcelonu ako náhradný brankár.
Klubová kariéra  Barcelona Aleñá sa narodil v Mataré, v mestskej časti Barcelony. Futbal začal hrávať ako 7-ročný, a to v mládežníckych kategóriách FC Barcelona. Po tom, ako postupne prešiel mládežou, začal hrať za FC Barcelonu B. Debutoval 29. augusta 2015 v zápase proti CF Pobla de Mafumet. Zápas sa skončil . Do konca roka 2015 dal Aleñá gól v UEFA Youth League, teda mládežníckej Lige majstrov. V decembri dal svoj prvý gól za Barcelonu B. Skóroval pri vonkajšej prehre s CD Eldense. Debut za A-tím Barcelony prišiel 30. novembra 2016, a to v zápase Copa del Rey proti Hércules CF. V La Lige Aleñá debutoval 2. apríla 2017 ako náhradník za Ivana Rakitića pri vonkajšej výhre nad Granadou. 28. júna 2017 podpísal profesionálny kontrakt s Barcelonou, ktorý zahŕňal výstupnú klauzulu 75 miliónov eur. V júli 2018 bol nominovaný na prestížnu cenu Golden Boy. 4. decembra 2018 bol oficiálne predstavený ako hráč A-tímu. 3 dni predtým dal svoj prvý gól v La Lige, a to proti Villarrealu. Barcelona doma vyhrala . V sezóne 2020/21 ho barcelonský veľkoklub poslal na hosťovanie do španielskeho klubu Getafe CF.
Kariéra Väčšinu svojej kariéry odohral v drese katalánskeho veľkoklubu FC Barcelona, ktorého trénerom bol od roku 2008 do roku 2013. Od roku 2013 do roku 2016 trénoval Bayern Mníchov. Teraz trénuje anglický klub Manchester City. Hrával na poste defenzívneho stredopoliara. V roku 1984 sa stal hráčom FC Barcelona, do prvého tímu sa prebojoval o sedem rokov neskôr. V roku 2001 prestúpil do talianskej Brescie, z ktorej počas nasledujúcich sezón hosťoval v ďalších kluboch. Po konci sezóny 2007-08 nahradil Franka Rijkaarda na poste hlavného trénera Barcelony. Pod jeho vedením došlo k zmene hráčov v klube (odišli Ronaldinho, či Deco) a k zisku treble v sezóne 2008-09. Hneď v prvej sezóne 2013-14 v klube FC Bayern dokázal získať Nemecký pohár a Bundesligu zároveň.
Kariéra Klubovú kariéru začal v Club Atlético Tres Esquinas Canelones a neskôr Club Atlético Libertad. V roku 1998 sa stal vo svojich 18-tich rokoch majstrom krajiny s tímom Libertad. V roku 1999 prestúpil do tímu Nacional Montevideo a o pár rokov na to prestúpil do Plaza Colonia.
Aktuálna súpiska  (na hosťovaní z Chelsea) (na hosťovaní z Manchester United) (na hosťovaní z Atlético Madrid) (na hosťovaní z Fiorentina) (na hosťovaní z Atalanta) Kapitán klubu (na hosťovaní z Arsenal FC)
Kariéra V profesionálnom futbale debutoval v drese FC Barcelona.
Klubová kariéra V detstve hral v tíme City Colts . Vo veku 11 rokov odišiel do klubu Milton Keynes Dons . Na prelome rokov 2014/2015 prestúpil do severolondýnského tímu Tottenham Hotspur. Do leta 2015 bol na hosťovaní, ale po návrate do Spurs na seba upútal pozornosť. Začiatkom augusta, tesne pred štartom Premier League si zaslúžil základnú zostavu svojím výkonom proti madridskému Realu. V zápase s "Bielym baletom" nasadil jasličky uznávanému stredopoliarovi Lukovi Modrićovi. Zaistil si miesto v základnej zostave a začal pravidelne nastupovať do zápasov.
Aktuálna súpiska Kapitán klubu Hráči na hosťovaní: Brahim Díaz v AC Miláno Reinier v Girona FC Antonio Blanco v Cádiz FC
Klubová kariéra S futbalom začal v roku 2004 tíme ALM Évreux, v roku 2009 prestúpil do klubu Évreux FC. Jeho v 13-tich rokoch ho získal klub Stade Rennais. Stade Rennais FC Debutoval v drese rezervného tímu Stade Rennais 6. septembra 2014, keď striedal Zana Alléeho. Svoj prvý gól dal 9. novembra 2014 proti Stade Lavallois. V prvej sezóne dosiahol 13 gólov v 18 zápasoch. Borussia Dortmund V lete 2016 prestúpil do nemeckého klubu Borussia Dortmund, kde podpísal päťročnú zmluvu. Debutoval v zápase proti Bayernu v ktorom Dortmund prehral 0-2. Svoj prvý gól zaznamenal 20. septembra 2016 v zápase Bundesligy proti VfL Wolfsburgu, ktorý Dortmund vyhral 5-1. Dňa 22. novembra 2016 zaznamenal svoj prvý gól v Lige majstrov, keď nemecký klub porazil Legiu Varšavu 8-4 v skupine. V letnom prestupovom období roku 2017 sa oň zaujímal katalánsky klub FC Barcelona, ktorý prišiel o svojho ofenzívneho hráča Neymara. FC Barcelona V auguste 2017 prestúpil za 105 miliónov eur (+ bonusy) do katalánskeho klubu FC Barcelona pôsobiaceho vo španielskej Primera División a stal sa tak druhým najdrahším hráčom histórie po Neymarovi, ktorý v lete odišiel za 222 miliónov eur z Barcelony do Paris Saint-Germain FC. Teraz nosí na drese číslo 11 po Neymarovi. Za Barcelonu debutoval 9. septembra keď v 68. minúte nahradil Gerarda Deulofea v zápase v ktorom Barcelona vyhrala 5-0 nad RCD Espanyol Espanyol na Camp Nou a prihral na gól Suárezovi. Vo svojom prvom štarte v základnej zostave o osem dní neskôr v Getafe CF si zranil Achillovu šľachu a bol odpísaný na štyri mesiace. 9. mája skóroval dvakrát v zápase proti Villarealu v ktorom Barca vyhrala 5-1.
Hráčska kariéra V drese Real Madrid debutoval v roku 1913. V roku 1917 vyhral s tímom Španielsky pohár, keď vo finále vyhral Real Madrid nad Arenas Guecho 2:1. Hráčsku kariéru ukončil v roku 1927.
Klubová kariéra Desať sezón patril medzi opory talianskeho Juventusu Turín s ktorým vyhral Seriu A a dostal sa až do finále Ligy majstrov UEFA, kde jeho tím nestačil na AC Miláno. V júli 2013 odišiel hosťovať z argentínskeho klubu River Plate do iného argentínskeho celku Newell s Old Boys potom čo s ním prestal tréner River Plate Ramón Díaz počítať. S Newell s Old Boys sa dohodol na ročnej zmluve.
Zdravotné ťažkosti 11. decembra 2006 jeho rodina oznámila, že bol hospitalizovaný pre príčinu nesúvisiacu s hokejom. Neskôr bostonský športový komentátor Bob Lobel upresnil, že ide o rakovinu semenníkov. 16. decembra bolo oznámené, že operácia prebehla úspešne (bol odstránený napadnutý semenník) a o niekoľko týždňov sa bude môcť vrátiť na ľad, čo sa aj stalo.
Úmrtie Mnoho rokov bojoval s Parkinsonovou chorobou. Zomrel v nemocnici 19. júna 2020 vo veku 88 rokov.
Poznámky  Na 14. mieste skončil spolu s Michaelom Roeschom.
Povedali o ňom
Osobný život Po zavesení korčúľ na klinec sa začal venovať trénovaniu, istý čas bol lodivodom Ottawy Senators. Zomrel v októbri 1972 z dôvodu zlyhania obličiek. V posledných rokoch života trpel cukrovkou a jeho zdravie sa rapídne zhoršovalo.
Nieco o nom
Neštastie Začiatkom marca 2009 v zápase proti Göppingenu (23:29) v 49. minúte spadol na zem po zrážke so súperovým hráčom. Následne ostal ležať v bezvedomí. Rozhodca zápas neprerušil a tak klubový lekár Andreas Bickelhaupt vybehol na palubovku a zistil čo sa stalo. Otvoril mu ústa a vytiahol jazyk. Hráč sa po dvoch minútach prebral. Neskôr ho previezli do nemocnice, kde mu zistili silný otras mozgu a zlomený prst.
Vojenská kariéra a účasť vo vojne v Juhoslávii Vojenský výcvik a vojenskú službu absolvoval v Nemeckej armáde, kde ako výsadkár dosiahol hodnosť rotného. V roku 1992 nastúpil na vysokú školu, avšak vzdelanie nedokončil, pretože sa vydal zapojiť do vojny v Bosne a Hercegovine na strane Chorvátskeho obranného výboru, čo odôvodnil morálnymi i osobnými dôvodmi. Jednak veril v to, že Chorváti viedli spravodlivú vojnu, jednak ovplyvnený filozofickými prácami Mauricea Maeterlincka, Thomasa Manna, Charlesa Baudelairea či Friedricha Nietzscheho pokladal účasť vo vojne za spôsob ako dosiahnuť „vyšší stupeň vedomia“ , teda za „míľnik na mojej ceste za sebanaplnením“ . Následne sa po vypuknutí vojny v Kosove pridal na stranu Kosovskej oslobodzovacej armády, jednak kvôli tomu, že ho lákala myšlienka zapojiť sa do partizánskej vojny, na čo bol ako výsadkár vycvičený, avšak nemal možnosť sa jej zúčastniť. Zároveň pokladal boj kosovských povstalcov za nezávislosť za správny. „Po tom, čo som videl, čo Srbi konali v Bosne som nemohol sedieť a čakať kým niekto iný urobí niečo na pomoc kosovskému obyvateľstvu“ .
Smrť Zomrel 9. januára 2009 v dome jeho svokry na zlyhanie srdcového svalu. Zlyhanie mala za následok chrípka, ktorú krátko pred smrťou prekonal.
V novembri 2008 sa stal kapitánom Arsenalu Londýn, po Williamovi Gallasovi. Navzdory kritike podával lepšie a lepšie výkony. Za azda najlepší výkon v Lige majstrov možno pokladať zápas proti klubu Real Madrid a zápas štvrťfinále proti klubu Juventus Turín, kde svojím výkonom pomohol Arsenalu až do finále s FC Barcelona.redirect Šablóna:Bez citácie Cesca začali prirovnávať k W.Rooneymu a k najlepšiemu futbalistovi minulých rokov Ronaldinhovi.redirect Šablóna:Bez citácie Podľa talianskych médii sa oňho zaujímal klub AC Miláno aj Real Madrid. On však zdôraznil, že je hráčom Arsenalu až do roku 2014. V marci 2009 sa vyjadril, že z Arsenalu by odišiel len vtedy, ak klub opustil súčasný tréner Arsène Wenger.
Známi hráči  Pierre-Emerick Aubameyang (FC Barcelona) Mario Lemina (OGC Nice)
Trofeje  Premier League (8): 1995-96, 1996-97, 1998-99, 1999-2000, 2000-01, 2002-03, 2006-07,2007-2008 Liga Majstrov (2): 1998-99,2007-2008 FA Cup (3): 1996, 1999, 2004 Ligový pohár (1): 2006 FA Community Shield (3): 1996, 1997, 2008 Interkontinentálny pohár (1): 1999 Majstrovstvá klubov (1): 2008
Trofeje  2003 - Coupe de la Ligue s Monacom 2003 - Ligue 1 s Monacom – 2. miesto 2004 - Liga majstrov UEFA s Monacom – Finále 2006 - Carling Cup s Manchesterom United 2007 - FA Premier League s Manchesterom United 2007 - FA Community Shield s Manchesterom United 2008 - FA Premier League s Manchesterom United 2008 - Liga majstrov UEFA s Manchesterom United – Víťaz
Arsenal V drese Arsenalu získal ocenenie Hráč roku Premier League (PFA) za sezónu 2011-2012. K zisku ocenenia mu pomohla aj koruna strelcov v anglickej najvyššej súťaži v tomto ročníku, kde nastrieľal celkom 30 gólov. Dostal sa aj do Jedenástky roku v Premier League.
Trofeje  Klubové Ajax Eredivisie: 1994, 1995, 1996, 1998 KNVB Cup: 1993, 1998, 1999 Liga majstrov: 1995 UEFA Cup: 1992 Európsky Superpohár: 1995 Interkontinentálny pohár: 1995 Fulham Intertoto Cup: 2002 Manchester United Premier League: 2007, 2008, 2009, 2010, 2011 Ligový pohár: 2006 Community Shield: 2007, 2008 Liga majstrov: 2008 MS klubov FIFA: 2008 Individuálne Najlepší európsky brankár: 1995
Kariéra  Reprezentačná Na Majstrovstvách sveta vo futbale 2002 strelil tri góly. Okrem iného, strelil aj prvý gól celých Majstrovstiev sveta. Bolo to v zápase proti Francúzsku na 1:0. Keďže tento zápas sa skončil 1:0, tak tento gól bol aj víťazný. Druhý gól strelil v zápase proti Uruguaju na 2:0 a tretí v tom istom zápase na 3:0. Tento zápas sa skončil 3:3.
Trofeje  FA Premier League: 1998-99, 1999-00, 2000-01, 2002-03, 2006-07, 2007-08 Ligový pohár: 2006, 2010 Community Shield: 2003, 2007, 2008, 2010 FA Cup: 1999, 2004 Liga majstrov UEFA: 1999, 2008
Reprezentačná kariéra Za Anglicko nastúpil v siedmich zápasoch. Reprezentuje od roku 1999.
Klubová kariéra Arsenal Rodák z Londýna bol fanúšikom Arsenalu už ako dieťa. V roku 1966 sa mu splnil sen a stal jeho hráčom. Debutoval 9. augusta 1969 proti Evertonu, ale Arsenal prehral 1 – 0. Už v tejto sezóne sa stal dôležitou súčasťou tímu keď odohral 39 zápasov a dal góly v obdobe dnešnej Európskej ligy tímom ako Ajax Amsterdam a RSC Anderlecht, ktorý Arsenal vyhral 4 – 3 po predĺžený. Charlie si nešťastne zlomil členok na začiatku nasledujúcej sezóny po zrážke s brankárom Evertonu Gordonom Westom, vrátil sa po piatych mesiacoch a hral významnú úlohu v Arsenale v sezóne 1970/71. Vtedy sa mu podarilo skórovať päťkrát v 17 zápasoch. Ale vrcholom jeho sezóny bol FA Cup, kde skóroval vo štvrtom, piatom a šiestom kole, rovnako sa ukázal ako rozdielový hráč vo finále FA Cupu 1971 proti Liverpoolu. Skóroval v predĺžený a vďaka nemu Arsenal vyhral 2 – 1. George hral ďalšie štyri sezóny v Arsenale, tiež hral vo finále FA Cupu 1972, ktorý Arsenal prehral s Leedsom United 1 – 0. Ani on nebol výnimkou a tiež trpel zraneniami. Dokonca sa dostal do konfliktu s vedením klubu a v sezóne 1971/72 bol disciplinovaný dvakrát. Na Vianoce roku 1974 sa dostal na prestupovú listinu, a v júli 1975 ho kúpilo Derby County za £100 000. Celkovo odohral 179 zápasov so 49 gólmi. Derby County V Derby strávil tri roky, kde pamätne skóroval hat-trick proti Realu Madrid v Lige majstrov, hoci Derby prehralo 5 – 6 po predĺžený. Ďalšie 3 góly strelil za Derby v Európskej lige UEFA. Iné kluby Hrával ešte za Minnesotu Kicks v juhoamerickej futbalovej lige. Taktiež hrával aj za Southampton do ktorého sa vrátil v decembri 1978 ale často ho sužovali zranenia a preto bol poslaný na hosťovanie do Nottinghamu Forest. Vo finále Ligy majstrov, ktorá sa hrala ešte na dva zápasy dal v prvom gól. Nottingham vyhral 1 – 0 a druhý zápas remizoval 1 – 1 a tak sa stal víťazom. Po sezóne sa vrátil späť do Southamptonu. V lete 1981 podpísal zmluvu s klubom Bulova v Hongkongu. O rok sa už sťahoval späť do Anglicka do Bournemouthu. Taktiež prestúpil ešte do Dundee United ale neodohral v ňom ani jeden zápas. Rovnaký osud ho čakal aj v Coventry City.
Klubová kariéra  Newry Town & Watford Hral za Shamrock Rovers do 18 rokov už vo veku 11 rokov. V 16 rokoch sa vrátil späť do svojho rodného mesta, do tímu Newry Town, s ktorým dokonca aj vyhral pohár juniorov. Tottenham Hotspur Jennings tu strávil 13 rokov, keď odohral 472 ligových zápasov a 591 vo všetkých súťažiach. So Spurs vyhral v roku 1967 FA Cup, Anglickú ligu v rokoch 1971 a 1973, a Pohár UEFA v roku 1972. Patovi sa podarilo dokonca dať gól z vlastnej polovice ihriska proti Manchesteru United v FA Cupe. V roku 1973 ho asociácia novinárov menovala ako futbalistu roka. Arsenal V auguste 1977, prestúpil k najväčšiemu rivalovi Tottenhamu, do Arsenalu. Spurs sa domnievali že to urobil kvôli tomu, že sa blížil jeho koniec futbalovej kariéry, no opak bol pravdou. V Arsenale strávil 8 rokov. Pomohol mu dostať sa trikrát do finále FA Cupu v rokoch 1978, 1979, 1980 a v tom istom roku do Pohára UEFA. Ale, Arsenal vyhral len vo finále FA Cupu v roku 1979 nad Manchestrom United. Pat celkovo odohral 327 zápasov za Arsenal. Dňa 26. februára 1983 dosiahol významný míľnik a to 1000 odohraných zápasov v najvyššej lige proti West Bromwich Albion, ktorý skončil remízou 0 – 0.
FC Basel 1893 – hosťovanie (2007 – 2008) Po vypadnutí Borussie Mönchengladbach ho manažér Borussie Jos Luhukay uvoľnil na hosťovanie do FC Basel 1893 (20 zápasov, 3 góly).
Cotonsport Garoua (2003-2005) Svoju kariéru začal v kamerúnskom klube Cotonsport Garoua, kde hral 55 zápasov a strelil 29 gólov.
Zoznam víťazov Rok Tréner Klub Poznámka 1993/94 Manchester United Zisk double za výhru v FA Cup a FA Premier League. 1994/95 Blackburn Rovers Získal z Blackburnom ligový titul po 80 rokoch. 1995/96 Manchester United Zisk druhého double za tri roky. 1996/97 Manchester United Zisk štvrtého ligového titulu. 1997/98 Arsenal Prvý zahraniční tréner ktorý vyhral s Arsenalom ligový titul a aj double. 1998/99 Manchester United Zisk Treble: Liga Majstrov, FA Premier League a FA Cup. 1999/00 Manchester United Zisk šiesteho ligového titulu. 2000/01 Ipswich Town Trénoval Ipswich Town v Európskych pohároch v prvej sezóne pôsobenia. 2001/02 Arsenal Zisk druhého double a neporaziteľnosť na ihriskách súpera. 2002/03 Manchester United Zisk ôsmeho titulu. 2003/04 Arsenal Zisk tretieho titulu a neprehral ani jeden ligový zápas. 2004/05 Chelsea Získal z Chelsea ligový titul po 50 rokoch a získal najviac ligových bodov v lige v histórii FA Premier League. 2005/06 Chelsea Druhýkrát za sebou získal z Chelsea ligový titul. 2006/07 Manchester United Zisk deviateho titulu. 2007/08 Manchester United Zisk desiateho ligového titulu a Ligy Majstrov. 2008/09 Manchester United Zisk tretieho ligového titulu za sebou. 2009/10 Tottenham Hotspur Prvý Angličan z týmto ocenením za štvrté miesto s Tottenhamom a prerušenie nadvlády veľkej štvorky. 2010/11 Manchester United Kategória:FA Premier League Kategória:Tréneri FA Premier League
Kariéra Ľavonohý futbalista, ktorý nastupoval na ľavej strane futbalového ihriska. Jeho futbalové umenie ho priviedlo do reprezentácie a vzbudilo záujem takých klubov, ako Real Madrid, Arsenal alebo Manchester United.
Reprezentácia V národnom tíme neodohral ani jeden zápas. Hral len v anglickom národnom mužstve do 19 rokov a 21 rokov. Kategória:Anglickí futbalisti Kategória:Hráči Bolton Wanderers FC
Klubová kariéra Rodák odišiel na hosťovanie do Accrington Stanley kde 14. januára 2017 debutoval v English Football League proti Cheltenham Town. Vo Fulhame debutoval 8. augusta 2017 v ligovom pohári proti Wycombe Wanderers. V ten mesiac odišiel na hosťovanie do konca sezóny do Rotherham United. Do klubu sa znova vrátil na ďalšie sezónne hosťovanie. Do Fulhamu sa vrátil na sezónu 2019-20, kde odohral 38 zápasov a pomohol Fulhamu postúpiť do Premier League cez play-off.
2004 - doteraz Od roku 2004 sa po ukončení aktívnej kariéry venuje profesionálnemu trénerstvu.
Súkromný život Od roku 2012 tvoril pár s anglickou herečkou Tamsin Egerton, za ktorú sa v roku 2021 oženil. Majú spolu tri deti.
Iné V roku 2016 získal ocenenie magazínu Forbes a poradenskej spoločnosti PwC „The Most Respected CEO 2016“. Je ženatý a má dve deti.
Popieranie pandémie Počas pandémie ochorenia COVID-19 sa opätovne zviditeľnil na svojom YouTube kanáli, na ktorom lákal pozornosť konšpirátorov vyhlasovaním nepodložených tvrdení za vedecké fakty. Dlhodobo odmieta antigénové a PCR testovanie, kritizuje vakcináciu a spochybňuje závažnosť pandémie. O vakcínach tvrdí, že zaočkovaní infikujú nezaočkovaných zdravých ľudí a sú „chodiaca smrť“, „do dvoch rokov budú všetci zomierať“.
Pôsobenie v Rádiu Vatikán Začiatok pôsobenia vo vatikánskom rozhlase sa datuje k roku 1997, presne 2. augusta 1997, kedy sa stal redaktorom. Vedúcim slovenskej sekcie sa stal v novembri 2009. V októbri 2011 začal prednášať na univerzite, preto opustil vedúcu pozíciu a stal sa externým spolupracovníkom. V Rádiu Vatikán vysiela pravidelnú rubriku „Spiritualita súčasného človeka“ a prispieva do rubriky „Rozhovor týždňa“ .
Osobný život Po štvorročnom vzťahu si v roku 2002 vzal svoju priateľku Jamie, s ktorou žil v Los Angeles. V novembri 2015 sa dvojica rozviedla.
Smrť Podľa polície sa 29. augusta 2012 v skorých ranných hodinách obesil v hoteli Valamar Diamant v chorvátskom meste Poreč. V tom čase bol trénerom ruského klubu Dynamo Krasnodar a v Poreči bol na príprave s mužstvom.
Ďalšie pôsobenie Po ukončení hráčskej a trénerskej kariéry ostal žiť v meste Fredrikstad do leta 2011, odvtedy býva v Košiciach kde pracuje v stavebnej firme. Je ženatý, s manželkou Zuzanou majú synov Petra a Tomasa.
Osobný život 12. mája 2007 sa oženil s Borkicou Manceva, majú dcéru.
Zaujímavosti Za každú jednu epizódu mu pribudlo na účet 300 000 dolárov (230 000 eur). Iné projekty
Externé odkazy  Profil na Arsenal.com FotbalJinak.cz: Šestnáct sezon Wengera v Arsenalu. Tři tituly a sedm let půstu Kategória:Francúzski futbaloví tréneri Kategória:Držitelia Radu britského impéria Kategória:Osobnosti zo Štrasburgu
Kariéra Profesionálnu kariéru začal v roku 2000 klube Feyenoord Roterdam. V roku 2005 prestúpil do Borussie Dortmund. Po dvoch sezónach prestúpil do španielskeho klubu Racing Club de Santander. Od roku 2008 je na hosťovaní v anglickom klube Bolton Wanderers.
Reprezentácia Prvý zápas v národnom tíme Anglicka odohral proti Poliakom 8. septembra 2004 na kvalifikácii majstrovstiev sveta a dal prvý gól zápasu. Zápas nakoniec skončil 2-1 pre Anglicko. Za Anglicko odohral vyše 30 zápasov. Kategória:Anglickí futbalisti Kategória:Hráči Tottenham Hotspur FC Kategória:Hráči West Ham United FC Kategória:Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2010 Kategória:Hráči Majstrovstiev Európy vo futbale 2012 Kategória:Osobnosti z Londýna
Klubová kariéra Prešiel mládežníckou akadémiou Anderlechtu Brusel. Už vo veku pätnásť rokov začal hrávať za A družstvo Anderlechtu. Tam ho začali oslovovať "Mladý Drogba"., Didier Drogba je jeho dlhoročným vzorom, čo ovplyvnilo jeho prestup do klubu Chelsea FC (za 22 miliónov libier). Potom nasledovalo hosťovanie vo W.B.A, kde nastrieľal v 35 zápasoch 17 gólov a pridal 7 asistencií. V poslednom zápase sa rozlúčil hetrikom proti Manchestru United. Tvrdilo sa, že bude hráčom číslo 1. no tréner José Mourinho ho poslal na jednu sezónu hosťovať do Evertonu. V tomto klube dokázal vstreliť 16 gólov a pridal 8 asistencií. Potom prišiel v r. 2014 trvalý prestup z Chelsea do Evertonu, kde sa okamžite stal hlavným a hlavne svetovým útočníkom. A po sezóne 2016/2017 odmietol podpísať nový kontrakt s Evertonom a rozhodol sa prestúpiť do Manchestru United.
Hodnosti  21. októbra 1995 - poručík 2. októbra 1996 - nadporučík 29. októbra 1998 - kapitán ? - Major 16. decembra 2004 - podplukovník
Aktuálna súpiska kapitán
Služba Ešte počas vyzbrojovania jednotku zasiahli bombardéry RAF v júni 1940. Kriegsmarine ho prebrala 1. augusta 1940. Až do mája 1941, keď sa pripojil k lodi Bismarck, absolvovala posádka výcvik a rôzne testy.
Olympijské hry Zúčastnil sa dvoch ZOH, jeho najlepší výsledok bolo umiestnenie sa na 9. priečke v rámci pretekov štafiet mužov. Najlepší individuálny výsledok je 18. miesto z pretekov s hromadným štartom na ZOH 2010. Sezóna D Miesto SP PU MS IN TE 2010 ZOH Vancouver 47. 46. 18. 45. 13. 2006 ZOH Turín 35. 36. - 58. 9.
ZOH Zatiaľ sa zúčastnil troch ZOH s tým že maxium dosiahol v roku 2006 keď v súťaži štafiet skončil na 12. mieste. Olympijské hry Sezóna D Miesto SP PU MS IN TE 2010 ZOH Vancouver 68. - - 83. 2006 ZOH Turín 38. 35. - 63. 12. 2002 ZOH Salt Lake City 62. - - 44. 13. ;Legenda SP – šprint PU – stíhacie preteky MS – preteky s hromadným štartom IN – vytrvalostné preteky TE – preteky štafiet
Hodnostný postup  august 1915: Kadet-ašpirant 1 apríl 1916: Práporčík 13.február 1918: Poručík 1.október 1918: Nadporučík 1.máj 1919: Kapitán 28, jún 1923: Štábny kapitán 1. január 1931: Major 1. január 1937: Podplukovník 17. máj 1939: Plukovník 1. január 1942: Generál II.triedy
Kapitáni tímu v histórii  Bez kapitána, 1924-27 Lionel Hitchman, 1927-31 George Owen, 1931-32 Dit Clapper, 1932-38 Cooney Weiland, 1938-39 Dit Clapper, 1939-47 John Crawford, 1947-50 Milt Schmidt, 1950-55 Ed Sandford, 1955 Fernie Flaman, 1955-61 Don McKenney, 1961-63 Leo Boivin, 1963-66 John Bucyk, 1966-67 Bez kapitána, 1967-73 John Bucyk, 1973-77 Wayne Cashman, 1977-83 Terry O Reilly, 1983-85 Ray Bourque & Rick Middleton, 1985-88 (spolu-kapitáni) Ray Bourque, 1988-2000 Jason Allison, 2000-01 Bez kapitána, 2001-02 Joe Thornton, 2002-05 Bez kapitána, 2005-06 Zdeno Chára , 2006-2020 Patrice Bergeron , 2020-súčasnosť
Juniorské majstrovstvá sveta Jeho najlepším umiestnením v rámci JMS v biatlone je 37. miesto z individuálnych pretekov z roku 1997. Sezóna D Miesto SP PU MS IN TE 1998 JMS Forni Avoltri 45. - - 47. - 1997 JMS Jericho a Val Cartier - - - 37. - Legenda SP - šprint PU - stíhacie preteky MS - preteky s hromadným štartom IN - vytrvalostné preteky TE - preteky štafiet MIX - preteky zmiešaných štafiet DNS - nenastúpil na štart LPD - dostihnutý o kolo
Ocenenia Za svoje bojové zásluhy bol odmenený mnohými československými aj zahraničnými vyznamenaniami.
Svetový pohár Najlepšie umiestnenia v celkovom hodnotení SP v jeho doterajšej kariére boli 8. a 19. miesto. Sezóna Miesto 2012/13 8. 2011/12 19.
Futbal začal hrať v juniorských tímoch klubu FC Barcelona. Na šampionáte FIFA U-17 v roku 2003 získal ocenenie Adidas Golden Shoe (Za najlepšieho strelca) a Golden Ball (Za najlepšieho hráča na turnaji). Potom o neho prejavil záujem Arsenal FC a 11. septembra 2003 sa stal Fabregas hráčom tohto klubu. Prvýkrát za Arsenal nastúpil 23. októbra 2003 v Ligovom Pohári na domácej pôde proti Rotherham United; bol najmladším hráčom, ktorý kedy nastúpil v základnom mužstve, mal v tom čase iba 16 rokov. O niekoľko dní sa stal aj najmladším strelcom Arsenalu, keď svojím gólom pomohol k výhre nad Wolverhampton Wanderers FC 5 – 1. V roku 2003 však neodohral žiadny ligový zápas.
Kariéra  Red Bull New York V roku 2006 bol draftovaný klubom MetroStars v prvom kole zo 17. miesta. V Major League Soccer debutoval 23. augusta 2006 v zápase proti Lamar Hunt US, jeho mužstvo vyhralo 3:1. Prvý gól strelil 16. septembra toho istého roku v 83. minúte zápase proti Columbus Crew. Tento gól bol zároveň víťazný, MetroStars vyhralo 1:0. O týždeň neskôr, pri prehre 3:4 v derby proti DC United skóroval taktiež. V prvých siedmich zápasov v ktorých nastúpil skóroval sedemkrát, čím sa stal obľúbeným hráčom u fanúšikov. V semifinále play-off Východnej konferencie skóroval pri prehre 2:1 v zápase proti DC United vo veku 16 rokov a 337 dní a stal sa tak najmladším strelcom gólu v play-off Major League Soccer, čím prekonal starý rekord DaMarcusa Beasleyho o takmer tri roky. V novembri 2007 sa v médiach objavili špekulácie ohľadom prestupu, spomínal sa anglický klub Newcastle United či španielsky Real Madrid, no o takmer pol roka prestúpil do konkurenčného Villarrealu. Villarreal CF Zmluvu s Villarrealom podpísal 11. júna 2008, kam prestúpil z Red Bull New York za 7,4 milióna EUR. Tento prestup prevyšoval sumu prestupu Clinta Dempseyho, ktorý prestúpil za 2 milióny EUR do Fulhamu z New England Revolution v lete 2007. Altidore sa tak stal najdrahším hráčom, ktorý prestúpil z Major League Soccer do inej ligy. Okrem toho sa stal najdrahším americkým futbalistom v histórii, prekonal totiž rekordný prestup Claudia Reynu zo sezóny 2001/2002. Reyna vtedy prestúpil z Glasgowu Rangers do AFC Sunderland za 4 milióny EUR. V La Lige debutoval 14. septembra 2008, keď nastúpil v druhom polčase v zápase proti Deportivu La Coruña. Prvý gól strelil 1. novembra 2008 v zápase proti Athleticu Bilbao na 4:1 v 90. minúte len pár sekúnd po tom, čo vystriedal Josebu Llorenteho. Xerez Dňa 30. januára 2009 ho získal klub Xerez na hosťovanie do konca sezóny 2008/2009. Villarreal totiž chcel, aby Altidore mohol pravidelne hrávať a aby si osvojil španielsku kultúru, preto dal prednosť Xerezu pre hosťovaním v Evertone.
Úspechy  Arsenal FA Cup: 2019/20 FA Community Shield: 2017, 2022
Kariéra Hrá na pozícii útočného stredopoliara, alebo útočníka. Je považovaný za symbol Ríma, pretože počas svojej profesionálnej kariéry hral iba za tento klub, hoci mal možnosti prestúpiť do lepších a bohatších klubov. Je hráčom, ktorý odohral najviac stretnutí v drese AS Rím v histórii, tiež je historicky najlepším strelcom tohto klubu. V sezóne 2006/07 získal Zlatú kopačku pre najlepšieho európskeho strelca. Dňa 20. marca 2011 v zápase ACF Fiorentina – AS Rím strelil dva góly, čím ako šiesty hráč v histórii prekonal hranicu 200 strelených gólov v talianskej lige.
Mladosť Pochádzal zo zámožnej statkárskej rodiny zo štátu Rio Grande do Sul. Bol nádejný futbalista, hrával za Sport Club Internacional, kým pohlavná choroba neobmedzila pohyblivosť jeho pravej nohy. Vyštudoval právo, ale dal prednosť práci na rodinnej farme.
Súkromný život a trénerská kariéra Má ženu a tri deti. Práve rodina bola dôvodom jeho skorého ukončenia kariéry, keď každú sezónu pôsobil v inom tíme (v inej krajine). Do roku 2020 pôsobil na univerzite v Connecticute ako tréner brankárov (venoval sa napríklad aj slovenskému brankárovi Adamovi Húskovi).
Kariéra S futbalom začal už ako 6-ročný chlapec v meste jeho rodiska - v Opave. Ako 17-ročný zažil ligový debut. V hral za kluby 1. FC Slovácko, Slovan Liberec a aj nórsky klub Odd Grenland. Od januára 2009 bdue hrať za český klub 1. FC Brno.
Hráčska kariéra Počas hráčskej kariéry nedosiahol žiadne významnejšie úspechy; hrával za Iskru Partizánske.
Záľuby Počas strednej školy bol v basketbalovom tíme i v rockových kapelách Public Bulletin , Hey Zeus , a Black Irish , kde hral na basovú a rytmickú gitaru.
Reprezentácia Zúčastnil sa MS v rokoch 2006, 2007, 2008, 2010 a 2012.
Reprezentačná kariéra Zúčastnil sa MS hráčov do 17 rokov v roku 2009 v Nigérii a MS hráčov do 20 rokov v roku 2011 v Kolumbii.
Reprezentácia Zúčastnil sa na MS 2006, 2007, 2008 a 2009. Štatistika na MS Rok Počet zápasov Góly Asistencie Body Trestné minúty +/- Strely Umiestnenie 2006 7 1 1 2 0 -2 12 6.
Futbalové začiatky Začínal v Nottingham Forrest, ktorý ho požičal na hosťovanie Manchesteru City, na ktorý bol v pätnástich rokoch ale „moc malý“, odtiaľ ho poslali zase na hosťovanie do Maine Road, kde sa vypracoval na hráča hodného štartu v Premier League. Jeho manévre a guráž z neho urobili jedného z najlepších hráčov, ktorí vzišli z anglickej mládežníckej akadémie. Prvý gól za reprezentáciu vsietil 18. augusta 2004 do siete Ukrajiny, kde bol ako náhradník. Prvý celý zápas odohral 9. februára 2005 proti Holandsku.
Kariéra  Klubová V decembri 2008 predĺžil zmluvu s Bayernom Mníchov do 30. júna 2012. Jeho predchádzajúca zmluva znela do konca sezóny 2008/2009. Reprezentačná Bol v nominácií pre Euro 2004, kde striedal proti Holandsku, Lotyšsku a proti Česku nastúpil v základnej zostave. Na MS 2006 zaznamenal dva góly v zápase o 3. miesto proti Portugalsku. V zápase Eura 2008 proti Chorvátsku bol vylúčený, začo nesmel hrať v nasledujúcom zápase proti Rakúsku.
Reprezentácia Zúčastnil sa majstrovstiev sveta 2005, 2006 a 2008. Štatistika na MS Rok Počet zápasov Góly Asistencie Body Trestné minúty +/- Strely Umiestnenie 2006 6 1 4 5 6 1 21 6.
Reprezentačná kariéra V reprezentácii debutoval v roku 1998. Reprezentačnú kariéru ukončil v auguste 2016 v stretnutí s Ománom, pričom reprezentačnú derniéru okorenil strelením svojho 68 gólu za reprezentáciu.
Reprezentácia Zúčastnil sa MS 2003, MS 2006 a MS 2008 Štatistika na MS Rok Počet zápasov Góly Asistencie Body Trestné minúty +/- Strely Umiestnenie 2006 7 1 1 2 10 -1 9 6.
Reprezentačná kariéra V roku 2004 odohral priateľský zápas za reprezentáciu do 19 rokov proti Cypru a do roku 2008 bol tiež v širšej nominácii reprezentácie do 21 rokov, za ktorú zohral 3 prípravné zápasy. Svoje posledné stretnutie za túto vekovú kategóriu absolvoval v priateľskom stretnutí s Anglickom na jeseň 2008.
Klubová kariéra Svoju futbalovú kariéru začal v Friburguense. V roku 2010 prestúpil do Botafoga, kde najprv nastupoval za mládež a neskôr za prvé mužstvo. V zimnom prestupovom období sezóny 2012/13 zamieril na svoje prvé zahraničné angažmán do slovenského FK AS Trenčín, kde rok hosťoval. V januári 2014 sa dohodol na trojročnom kontrakte s MŠK Žilina.
Reprezentačná kariéra V národnom mužstve odohral 6 zápasov a dal 1 gól, 5 krát nastúpil za tím olympionikov a raz za juniorov.