Dvanásť úloh Úloh malo byť pôvodne len desať, avšak kráľ Eurystheus dve neuznal, a to zabitie hydry, pri ktorom mal pomocníka, a vyčistenie Augiášového chlieva, za ktorý si "nechal zaplatiť". Herakles sa mu za tieto úlohy navyše neskôr pomstil: Dobyl jeho krajinu a zabil ho. Než sa Herakles pustil do určených prác, dostal od bohov vzácne dary: Hermes mu daroval meč, Apolón luk a šípy, Héfaistos zlatý hrudný pancier, Aténa rúcho, boh Poseidón mu daroval konské záprahy a Zeus neprerazitelný štít. Napriek tomu sa vraj Herakles spoliehal viac na svoj kyjak, luk a šípy. Herakles škrtí nemejského leva Prvá úloha: nemejský lev Bolo to obrovské zviera, ktoré poslala bohyňa Héra, aby sužovala Nemeu. Nemejský lev bol potomkom Echidny a obludného Tyfóna, alebo Orthra. Jeho koža bola nezraniteľná, preto ho musel Herakles uškrtiť. Keď Herakles prišiel do Nemeie, nenašiel nikoho, kto by mu k nemu ukázal cestu alebo jeho stopy, lev už vyhubil alebo zahnal všetkých ľudí z blízkeho okolia. Dlho pátral v lesoch i vrchoch, až narazil na jeho stopu. Keď ho uvidel, vystrelil na neho šípy, ale tie sa len od jeho kože odrazili a vôbec mu neublížili. Vzal teda do ruky meč, ale ten sa ohol. Potom sa rozohnal svojim kyjakom, trafil leva do hlavy a ten zaliezol do svojej jaskyne, ktorá mala dva vchody. Herakles uzavrel jeden vchod, druhým vstúpil do jaskyne, chytil leva oboma rukami zo zadu za hlavu a zvieral ho tak dlho, až leva zahrdúsil. Jeho kožu potom priniesol do Mykén. Úloha mu zabrala tridsať dní a prišiel vraj pri nej o jeden prst. Eurystheus udivený a vydesený mu zakázal vstup do mesta a nové úlohy dostával pred bránami mesta. Herakles zabíja lernskú Hydru Druhá úloha: lernská Hydra Hydra bol obludný vodný had, ktorý žil v močiari napájanom z mnohých prameňov južne od mesta Argos neďaleko Mykén a Tiryntu. O Hydre sa povrávalo, že stráži bránu do podsvetia, ktorá bola pod jazerom. Hydra odtiaľ vychádzala a ničila stáda dobytka a okolitú krajinu. Hydra bola dcérou stohlavého obra Tyfóna a Echidny, ktorá bola spolovice ženou a spolovice hadom. Vychovala ju samotná Héra, aby sa pomstila Heraklovi. Antickí autori ju opisujú ako obrovskú obludu s neforemným telom a viacerými hlavami, ktorých počet sa pohyboval medzi piatimi a dvanástimi. Niekedy uvádzajú päťdesiat alebo až sto hláv. Herakles, ktorý už o oblude počul, požiadal o pomoc Iolaa, syna svojho nevlastného brata Ifikla a obaja sa vybrali na bojovom voze do Lerny. Keď prišli k jazeru pohľadali prameň Amymoné , o ktorom sa dozvedeli, že sa pri ňom Hydra ukrýva v jaskyni. Herakles následne vystrelil do jaskyne ohnivé šípy, aby prinútil Hydru vyjsť. Keď sa vynorila, začal jej mečom stínať hlavy, ale Hydre po každej zoťatej hlavy okamžite vyrástli dve, takže Herakles nevedel ako ju zabiť. Héra navyše poslala na pomoc obrovského kraba Karkina, ktorý Herakla uhryzol do nohy. Herakles preto musel vymyslieť iný spôsob boja. Poslal Iolaa, aby priniesol horiace drevo, ktorým pálil odseknuté kýpte a tak zabránil hlavám, aby opäť narástli. Keďže dreva potrebovali veľa, Iolaos spálil celý okolitý les. Hydre nakoniec ostala už len posledná nesmrteľná hlava, ktorú Herakles zakopal hlboko do zeme a privalil na ňu obrovský balvan. Herakles si následne ponoril šípy do Hydrinej jedovatej krvi a vrátil sa s Iolaom do Mykén. Eurastheus mu však odmietol tento boj zaradiť medzi splnené úlohy, lebo mu pomáhal Iolaos. Tretia úloha: keryneiská laň Ďalšou úlohou Herakla bolo chytiť laň so zlatým parožím, ktorá žila Keryneii na hraniciach Arkádie a Acháje. Laň patrila bohyni Artemis a Eurystheus sa domnieval, že bohyňa skrotí Heraklovo sebavedomie. Herakles sa snažil laň chytiť, bez toho, aby použil násilie alebo ju poranil. Naháňal ju neúnavne po celý rok, kým ju dostihol celú vyčerpanú, vystrelil na ňu šíp, ktorým jej prebodol čisto obe predné nohy. Až potom ju chytil a odniesol ju na ramenách do Mykén. Bohyni Artemis sa ospravedlnil a vinu za lov lane zhodil na Eurysthea, ktorého úmyslom bolo poštvať bohyňu proti Herkulovi. Bohyňa mu potom odpustila. Herakles zápasí s erymanthským diviakom Štvrtá úloha: erymanthský diviak Herakles musel tohto diviaka s obrovskými tesákmi, ktorý pustošil okolie mesta Psófidy v severnej Arkádii, chytiť živého. Toto mohutné zviera žilo na vysokom vrchu Erymanthos . Herakles ho chytil tak, že ho zahnal do snehu, kde uviazol a potom mu zviazal nohy. Keď Herakles hľadal diviaka stretol Kentaura Fola, ktorý mu ponúkol vo svojej jaskyni víno. Vôňa vína však prilákala ostatných Kentaurov a tí keď sa opili, napadli Herakla. Herakles ich následne zabíjal svojimi otrávenými šípmi a preľaknutí Kentauri sa dali na útek a skryli na pobreží do jaskyne múdreho Cheiróna, ktorý bol dávnym učiteľom a priateľom Herakla. Keď ich Herakles našiel a strieľal do nich šípmi a jeden so šípov nešťastnou náhodou zasiahol Cheiróna. Nešťastný Herakles už nemohol pomôcť svojmu priateľovi, lebo šíp bolo namočený do žlče Hydry. Cheirón nemohol bolesť vydržať, zriekol sa teda nesmrteľnosti danej bohmi a rozhodol sa zomrieť. V podsvetí požiadal boha Háda, aby jeho život vymenil za Prometeov, ktorý pre ľudstvo toho urobil veľa. Keď Heraklles priniesol diviaka do Mykén, kráľ Eurystheus zo strachu pred obrovským zvieraťom vliezol do suda a odtiaľ ho prosil, aby s ním čo najskôr zmizol. Piata úloha: Augiášov chliev Élidský Kráľ Augeias vlastnil veľké stáda dobytka, ktoré z neho urobili bohatého človeka. Jeho chliev však nikdy nikto nečistil, takže bol zanesený obrovským množstvom hnoja. Vyčistiť ho bolo nad ľudské sily a preto túto úlohu dostal Herakles. Keď mu Eurystheus túto úlohu zadal, predstavoval si Herakla, ako roky ručne čistí chliev. Keďže si chcel Herakles aj niečo zarobiť, vyžiadal si od Augeia desať percent z ustajneného dobytka. Augeias súhlasil a tak sa dal Herakles do práce. Stádo vyhnal na lúku a výkopom zmenil tok dvoch blízkych riek Alfeia a Péneia a vodu vpustil do chlieva, ktorá potom špinu odplavila. Večer zahnal stádo naspäť. Od Augeia sa však odmeny nedočkal, lebo ten keď sa dozvedel, že vyčistiť chliev bolo jeho povinnosťou, s urážkami ho vyhnal. Eurystheus mu prácu neuznal, pretože si Herakles chcel dať za prácu zaplatiť. Herakles zostreľuje stymfalské vtáky Šiesta úloha: stymfalské vtáky Tieto vtáky zasvätené bohovi vojny Areovi zamorili lesy okolo Stymfalskeho jazera v Arkádii a zjedli všetko ovocie a úrodu. Podľa niektorých antických autorov dokonca požierali ľudí a zvieratá a používali pritom svoje perá s bronzovými hrotmi ako šípy. Obrana proti nim bola takmer nemožná, lebo keď niekto zo zeme na nich strieľal, zasypali ho obrovským množstvom medených striel. Herakles preto vyliezol na vysoký strom, vyplašil ich bubnom a keď začali okolo neho krúžiť, presne mierenými šípmi ich strieľal jedného po druhom a zahnal ich do nenávratna. Herakles krotí divokého krétskeho býka Siedma úloha: krétsky býk Za ďalšou úlohou sa Herakles musel vybrať na Krétu, lebo mu Eurystheus prikázal, aby odtiaľ priviedol divého býka, ktorý ušiel kráľovi Minóovi. Bol to najsilnejší býk z celého Minóovho stáda, ktorý mal byť obetovaný, ale keďže sa Mynóovi páčil, obetoval namiesto neho iného. Lenže boh Poseidón sa nedal oklamať a zoslal na býka takú zúrivosť, že potom ničil a kynožil všetko čo mu prišlo do cesty. Herakles ho aj napriek tomu chytil a dokonca ho skrotil tak, že ho býk poslušne preniesol na chrbte cez more do Argolidy a odtiaľ po pevnine do Mykén. Potom ho pustili a býk putoval po Grécku, až sa usadil pri Marothóne. Keď býk neskôr pustošil krajinu v okolí Atén, zabil ho hrdina Théseus. Ôsma úloha: Diomédove kone Ôsmou úlohou Herakla bolo doviesť štyri nesmierne veľké a divé kone od tráckeho kráľa Dioméda, ktorý vládol bojovným Bistonom. Jeho kone boli postrachom celej krajiny. Boli prikované železnými reťazami k bronzovým žľabom a kráľ ich kŕmil ľudským mäsom. Potom ako ich Herakles so svojimi druhmi našiel, roztrhol reťaze, ktorými boli kone pripútané a doviedol ich k svojej lodi. Keď ich však chceli naložiť objavil sa Diomédes so svojimi mužmi a pustili sa s Heraklom do bitky. Herakles rýchlo zveril kone svojmu priateľovi Abdérovi a vyrazil proti Diomédovým mužom. Aj keď boli v početnej prevahe premohol ich (vraj tak, že vykopal kanál a zaplavil planinu, takže sa otočili na útek). Dioméda nakoniec zabil, ale keď sa vrátil na loď, zistil, že Abdéra kone zahubili. Hlboko zarmútený ich potom priviedol do Mykén, kde ich Eurystheus pustil. Herakles bojuje proti Amazonkám, cca 530-520 pred Kr. Deviata úloha: pás kráľovnej Hippolity Kráľovná Amazoniek Hippolité dostala od svojho otca boha Area pás, po ktorom zatúžila dcéra kráľa Eurysthea a presvedčila ho, aby úlohou získať ho poveril Herakla. Vzal so sebou teda oddiel verných priateľov a cestou sa zastavil v Mýsii krajine kráľa Lyka, ktorý im pripravil veľkolepú hostinu. Zatiaľ čo hodovali zaútočili na nich divokí Bebrykovovia , ktorých Herakles so svojimi druhmi porazil. Kráľ Lykos bol veľmi vďačný a Herakles si získal takú slávu, že keď Herakles prichádzal k Amazonkám, kráľovná Hypolita mu išla v ústrety, aby mu sama ponúkla svoj pás na znak svojej úcty. Do toho však znova zasiahla Héra, ktorá proti Heraklovi neustále intrigovala. Rozšírila zvesti, že Herakles prišiel Hippolytu zajať a odviesť ju do otroctva. Amazonky preto na Herakla zaútočili a po statočnom boji podľahli sile Heraklových ozbrojencov. Mnohé z nich potom Herakles zajal, medzi nimi dve veliteľky, Melanippu a Antiopu. Hypolité následne za svoj pás vykúpila slobodu zajatej bojovníčky Melanippy. Antiopu však Herakles dal priateľovi Théseovi, ktorý si ju odviedol do Atén, kde sa s ňou neskôr oženil. Keď potom Amazonky pritiahli k Aténam, aby Antiopu oslobodili, ona bojovala po boku Thésea, do ktorého sa zamilovala a v boji padla. Kráľovná Hippolyté sa po neúspešnej výprave vzdala svojej moci, utiekla do Megary a utrápila sa k smrti. Desiata úloha: Geryónove stáda Tieto stáda dobytka žili ďaleko na západe, za zemou ktorá sa končila úzkou šijou na mýtickom ostrove Eritheia a patrili trojhlavému obrovi Géryónovi. Herakles ich mal odtiaľ prihnať na príkaz Eurysthea do Mykén. Keď sa Herakles dostal k úzkej zemskej šiji, prerazil ju svojim kyjakom a do takto vzniknutej úžiny postavil dva stĺpy. (v staroveku dnešný Gibraltár nazývali Héraklove stĺpy ) Na západný okraj zeme prišiel práve vo chvíli, keď boh Hélios zostupoval na svojom zlatom voze do Ókeana. Herakla žiara boha oslepovala a spaľovala a preto zo strachu vystrelil na neho šíp. Keďže Héliovi sa jeho odvaha zapáčila, požičal mu zlatý čln. Ten mu umožnil dostať sa cez more na ostrov Eritheia. Na ostrove sa na neho vrhol Géryonov dvojhlavý pes Orthos a obor Eurytión , ktorý s ním strážil stádo. Herakles ich jediným údermi svojho kyja zabil a neskôr svojimi šípmi usmrtil aj obra Geryóna a po mnohých útrapách prihnal stádo až na Peloponéz. Cestou premohol siláka Eryka, pretože mu ukradol kravu, potom obra Kaka, ktorý mu ukradol osem kráv a napokon aj morskú obludu Skyllu. Keď si myslel, že už má všetky útapy za sebou, zoslal bohyňa Héra na jeho dobytok zúrivosť, takže sa mu rozutekal po okolí. Herakles ale aj napriek tomu dobytok vynaložením všetkých svojich síl zohnal do hromady a doviedol Eurysthenovi, ktorý ho následne obetoval jeho nepriateľke Hére. Herakles preberá nebeskú klenbu od Atlanta Jedenásta úloha: zlaté jablká Hesperidiek Splnenie predošlých úloh trvalo Heraklovi osem rokov a jeden mesiac a ďalšou jeho úlohou bolo priniesť tri zlaté jablká zo záhrad Hesperidiek, ktoré opatrovali bohyni Hére. Boli to dcéry Titana Atlanta. Jablká sa nachádzali v záhrade ďaleko na západe, kde ich na strážil obludný drak Ladón, obtočený okolo stromu. Herakles musel najprv zistiť, kde sa jablká nachádzajú. Najády mu prezradili, že to vie len morský boh Néreus. Herakles preto Nérea vyhľadal, ale keďže mu nebol ochotný pomôcť, musel s ním zápasiť. Néreus bojoval tvrdo a neustále menil tvar, ale Herakles ho napokon premohol, zviazal a donútil ho prezradiť cestu k Hesperidkám. Herakles sa vybral opísanou cestou a prišiel do Líbye, kde bol pánom obor Antaios, syn bohyne zeme Gaie, ktorý ho podľa svojho zvyku vyzval na súboj. Po dlhom vyčerpávajúcom boji Herakles zistil, že Antaios čerpá svoju silu zo zeme. Herakles ho preto zdvihol nad hlavu a podržal ho tak dlho, kým neoslabol a nepodľahol Heraklovmu železnému objatiu. Cestou ho potom čakali ďalšie nástrahy, medziiným unikol egyptskému kráľovi Bousiridovi, ktorý ho chcel, ako pred ním mnoho iných cudzincov, obetovať. Napokon sa stretol s Titanom Atlantom, ktorý po vzbure proti olympským bohom, musel za trest držať nebeskú klenbu. Keď mu Herakles povedal čo je cieľom jeho cesty, Atlas sa sám ponúkol, že mu jablká prinesie, ak mu zatiaľ podrží nebeskú klenbu. Herakles súhlasil, ale keď sa Atlas aj s jablkami vrátil, navrhol Heraklovi, že jablká odnesie Eurystheovi sám. Herakles naoko súhlasil a požiadal ho, nech na chvíľku bremeno podrží, kým si upraví podložku, aby ho tak netlačilo. Len čo však Atlas zaujal svoje staré miesto, Herakles vzal jablká, zdvorilo sa mu poďakoval a zastavil sa až v Mykénach. V inom mýte Herakles získal jablká sám, bez pomoci Titana Atlanta. Herakles sa zmocnil psa Kerbera Dvanásta úloha: pes Kerberos Poslednou úlohou Herakla bolo priviesť strašného psa Kerbera z podsvetia. Bol to naozaj ohavný pes, mal tri hlavy, okolo šije hady a na konci chvosta dračiu hlavu s ohavnou papuľou. Aj keď sa ešte do tých čias z podsvetia nevrátil nik živý, Herakles nezaváhal. Keďže jeho odvaha bohom zaimponovala, rozhodli sa, že mu pomôžu. Boh Hermes ho priviedol k priepasti Tainaru a tam sa ho ujala Aténa a sprevádzala ho krajinou tieňov. V podsvetí sa potom Herakles stretol s Théseom a Peirithoom, ktorí stále žili a boli pripútaní reťazami. Oslobodil Thésea, ale Peiritoa oslobodiť nemohol, lebo mu to najvyšší boh Zeus prísne zakázal. Po ďalších stretnutiach nakoniec prišiel k bohovi Hádovi, ktorý mu dovolil odviesť psa Kerbera, pokiaľ ho premôže bez zbraní. Keď sa to Heraklovi podarilo a vrátil sa do Mykén, Eurystheus pri pohľade na strážcu podsvetia padol na kolená a prosil Herakla, aby pekelnú príšeru odviedol naspäť.