TUKE-KEMT/reranking-skquad huggingface dataset:
História Termálny sadrovo-železito-zemitý prameň tu náhodne objavili v hĺbke 502 metrov pri realizácii geologických vrtov v roku 1892. Vďaka fyzikálnym a chemickým vlastnostiam vody boli pramene čoskoro využívané na liečebné účely a na okraji obce postupne okrem kúpeľov vzniklo niekoľko špecializovaných zariadení na rekreáciu, rehabilitáciu a liečbu. Na území Slovenska nebolo špecializované rehabilitačné zariadenie, preto vláda SSR rozhodla v roku 1976 o výstavbe Rehabilitačného ústavu na Slovensku. Vhodnou lokalitou sa stala kúpeľná obec Kováčová s výdatným zdrojom horúcej liečivej minerálnej vody (sírnouhličitej magnéziovo-penatej hypotonickej kyselky). Základný kameň bol položený dňa 20. októbra 1977 a výstavba trvala desať rokov. V decembri 1985 vznikol samostatný právny subjekt Rehabilitačný liečebný ústav (RLÚ), ktorý následne prijal prvých zdravotníckych pracovníkov. Pripravovali otvorenie a uvedenie zdravotníckeho zariadenia do prevádzky, ktoré oficiálne nastalo 3. septembra 1987. Prvých pacientov RLÚ privítal dňa 22. septembra 1987. V nasledujúcom roku boli dokončené komunikácie v areáli, v roku 1990 úpravy parku a okolia a v roku 1992 bol dokončený areál minigolfu. V rokoch 19881991 bolo budované rekreačno-liečebné zariadenie „Reha“, využívané na konanie odborných seminárov, spoločenské podujatia zamestnancov, no i ubytovanie príbuzných pacientov. Ako posledné boli v roku 1992 dokončené objekty technicko-hospodárskeho úseku. Porevolučné zmeny sa dotkli aj zdravotníctva a vtedajší RLÚ sa pretransformoval v roku 1992 na štátnu príspevkovú organizáciu. Vznikla tu spinálna jednotka so 66 lôžkami, neskôr rozšírená až na 102 lôžok. O 4 roky neskôr, 1. januára 1996, sa RLÚ pretransformoval na Národné rehabilitačné centrum. Počet lôžok sa postupne stabilizoval na 200. Od roku 2008 prebiehala čiastočná rekonštrukcia, kedy sa okrem výmeny okien a opravy vonkajších omietok realizovali i úpravy interiéru a vonkajšej terasy. V zariadení prebieha priebežná obnova technického, prístrojového i rehabilitačného vybavenia a taktiež sa mení vzhľad i vybavenie izieb pacientov. Prehľad riaditeľov 1. december 1985 – 31. marec 1986: MUDr. Myrón Malý 1. apríl 1986 – 31. december 1990: MUDr. Jozef Hutyra 1. január 1990 – 31. máj 1990: MUDr. Myrón Malý, CSc. 1. jún 1990 – 30. jún 1993: doc. Ing. Milan Murgaš, CSc. 1. júl 1993 – 31. december 2010: prof. MUDr. Myrón Malý, PhD. od 1. januára 2011: Ing. Oľga Zábojníková, MPH.
Blízka minulosť Na Borovej hore boli vybudované mestské kúpele, ktoré sa v polovici 20. storočia prebudovali podľa projektu ing.arch. Gustáva Stadtruckera. Toto zariadenie slúžilo počas vojny ako poľná nemocnica. Po 2. svetovej vojne tu bolo umiestnené oddelenie tuberkulózy a respiračných chorôb, ktoré patrilo pod vtedajší ÚNZ Zvolen (Ústav Národného Zdravia), dnešnú Zvolenskú nemocnicu. V roku 1999 bolo zatvorené a pľúcne oddelenie bolo presunuté do nemocnice, neskôr bol objekt nemocnici odobratý.
Rozširovanie poskytovaných služieb Dňa 13. júna 2019 sa uskutočnilo otvorenie druhej etapy rozvoja Východoslovenského ústavu srdcových a cievnych chorôb, a to druhej budovy komplexu VÚSCH, v ktorom sa nachádza Diagnostické, preventívne a výskumné centrum . Celkové náklady na výstavbu, vrátane prístrojového vybavenia, boli vyčíslené na 14,8 milióna EUR. Začiatkom roku 2022 VÚSCH otvorilo nové Centrum preventívnej a športovej kardiológie , v ktorom sa realizujú komplexné preventívne kardiologické vyšetrenia najmodernejšou medicínskou technikou pod odborným dohľadom špičkových atestovaných kardiológov na úrovni najvyšších medzinárodných štandardov. Preventívne vyšetrenia kardiovaskulárneho systému dokážu s vysokou pravdepodobnosťou identifikovať, či človek patrí k skupine ľudí, ktorí môžu byť vo väzbe na veľkú fyzickú námahu ohrození akútnym poškodením zdravia.
Holiday park Kováčová je rekreačné zariadenie pri obci Kováčová v okrese Zvolen. Akvapark s celoročnou prevádzkou má vybudovanú sieť krytých i vonkajších bazénov, doplnených o tobogan, masáže a reštauračné zariadenie.
Športové hry pacientov V rámci rehabilitačnej liečby je kladený veľký dôraz na športové aktivity osôb so zdravotným obmedzením. V spolupráci so Slovenským paraolympijským výborom sú vyhľadávané športové talenty v rôznych disciplínach. V NRC sú vytvorené podmienky na realizáciu mnohých športov, ktoré pacienti v rámci rehabilitačného procesu i voľnočasových aktivít realizujú. Vrcholným podujatím sú športové hry, ktoré sa od roku 1989 konajú každoročne v júni za účasti významných paralympionikov a športovcov. Práve toto podujatie pomáha odhaľovať talenty a motivovať ľudí s hendikepom k športu. Nultý ročník hier sa uskutočnil v roku 1987, iniciátorom hier bol bývalý riaditeľ prof. Myrón Malý. Slovenský paralympijský výbor spolupracuje od roku 2003, pretože „práve z tohto zariadenia vyšlo viacero úspešných slovenských paralympionikov“. Bývalí a súčasní klienti NRC súťažia v „atletických disciplínach, ale aj basketbale na vozíku, hode granátom, slalome vozíčkarov či lukostreľbe“.
Obyvateľstvo Kováčová patrí medzi obce s pomerne vyšším nárastom populácie. Pokým v roku 1970 mala len 685 obyvateľov, v roku 2000 to bolo už 1480. Po určitej stagnácii v prvých rokoch nového tisícročia sa po roku 2005 rozbehla individuálna bytová výstavba a počet obyvateľov začal opäť výraznejšie narastať, až na súčasných (2016) 1541 obyvateľov. V dávnejšej minulosti žilo v obci 203 osôb v roku 1787, 297 o storočie neskôr a 450 v roku 1948. Z etnického hľadiska je Slovákov viac ako 98 percent z celkového počtu obyvateľov.
Kliniky, oddelenia a pracoviská  Východoslovenský ústav srdcových a cievnych chorôb má 6 kliník a 4 oddelenia , a to I. Kardiologickú kliniku, II. Kardiologickú kliniku, Kliniku angiológie, Kliniku anestéziológie a intenzívnej medicíny, Kliniku cievnej chirurgie, Kliniku srdcovej chirurgie, Oddelenie rádiológie, Oddelenie intervenčnej rádiológie, Oddelenie operačných sál a Oddelenie laboratórnej medicíny. V ambulantnej časti VÚSCH prevádzkuje kardiologickú ambulanciu, arytmologickú ambulanciu, ambulanciu kliniky srdcovej chirurgie, angiologickú ambulanciu a ambulanciu cievnej chirurgie, ako aj vysoko špecializované krajské poradne pre synkopálne stavy, chlopňové srdcové chyby a vrodené chyby srdca v dospelosti. Na základe povolenia Ministerstva zdravotníctva Slovenskej republiky je VÚSCH oprávnený prevádzkovať zariadenie biomedicínskeho výskumu. VÚSCH je zároveň poskytovateľom lekárenskej starostlivosti vo verejnej lekárni pod názvom Lekáreň VÚSCH .
Geológia Základy Zvolenskej kotliny položili tektonické poruchy v starších treťohorách. Zlomová porucha severozápadnej kryhy hronského údolia v polohe obce zapríčinila jej výraznejší pokles oproti susednej, juhovýchodnej kryhe na strane Sliača, ktorá je vysoko vyzdvihnutá. Tektonický zlom v starších štvrtohorách vytvoril trhlinu, ktorá sa stala riečiskom Hrona. Okolie sliačsko-kováčovskej termálnej oblasti sú tvorené najmä andezitmi a tufmi, vyvrelými v búrlivom období treťohôr. Z týchto hornín sa vyvinuli najmä spodnotorónske tufity, tufy, íly, zlepence a pieskovce, na mnohých miestach prekryté vrstvou sprašových a polygenetických hlín. Odlesnenú pahorkatinnú časť chotára tak tvoria treťohorné štrky a íly, zalesnenú časť andezity, pokryté hnedou lesnou pôdou. V Kováčovej sa vytvorili subtypy oglejených ilimerických pôd v podloží s tufmi a tufitmi. Na svahoch sa vytvorili subtypy kambizemné. Prejavy sopečnej činnosti okolitých sopiek Poľany, Javoria a Kremnických vrchov sa vyskytujú v častých výveroch termálnych vôd. Jedna tektonická porucha vedie od kúpeľov Kováčová smerom na juhozápad, no žriedelné poruchy sú často prekryté nepriepustnými usadeninami, čím minerálne sa pramene dostávajú na povrch len cez studne a vrty. Zaujímavá je správa o minerálnych prameňoch v okolí Zvolena z roku 1639, ktorú v diele „Základy praktického zemepisu“ zverejnil Dávid Fröhlich. Kováčovský termálny prameň s mineralizovanou vodou horúcou 48,5 °C bol navŕtaný v roku 1898 pri prieskumných prácach, zameraných na hľadanie uhlia. Minerálna vody bola objavená v hĺbke 405 metrov v dolomitoch a vápencoch stredného triasu, pričom prameň mal výdatnosť 12 – 15 l/s a teplotu 45,6 °C. Využívaný bol až do roku 1964, kedy bol navŕtaný nový s vyššou výdatnosťou i teplotou. Termálna voda v Kováčovej je veľmi podobná tej v Sliači.
Liečebné zariadenia Na Slovensku k liečebným neurorehabilitačným zariadeniam patria: Národné rehabilitačné centrum v Kováčovej Rehabilitačné centrum - HARMONY v Bratislave Špecializovaná nemocnica v odbore FBLR - Vitalita n.o. Lehnice v Leniciach Neurorehabilitačné centrum LEVITA v Lehniciach.
Kováčstvo na Slovensku Kováčstvo má na Slovensku dlhú tradíciu, o čom svedčí aj rozšírenie priezviska Kováč (z pôvodne slovenských je najčastejším).
Pozri aj  Národné rehabilitačné centrum Holiday park Kováčová Kúpele Sliač
Súčasnosť V súčasnosti funguje ústav pod názvom Hotel Granit Piešťany - kúpeľný ústav , patriaci do siete hotelovej spoločnosti HOREZZA, a.s., ktorá združuje vojenské rekreačné zariadenia na Slovensku. Hotel poskytuje liečbu typickú pre piešťanské kúpele, teda zameranú na choroby pohybového ústrojenstva. Kúpeľné pramene Ústavu sú zabezpečované vďaka termálnemu vrtu vody vyvierajúcej z hĺbky 2000 metrov.
História Ústav bol založený v roku 1952 ako samostatné zdravotnícke zariadenie zamerané na výskumnú činnosť v zdravotníctve. Neskôr sa prebudoval na zariadenie klinického charakteru, od 1. marca 1953 ako detašované pracovisko Výzkumného ústavu chorob revmatickych v Prahe - pobočka Piešťany. V roku 1964 bol Ministerstvom zdravotníctva SSR zriadený Výskumný ústav reumatických chorôb . V roku 2001 bol zriadený Ministerstvom zdravotníctva SR Vysokošpecializovaný odborný ústav reumatických chorôb na báze verejnoprospešnej neziskovej organizácie. Od 1. júna 2002 premenovaný na Národný ústav reumatických chorôb Piešťany . Súčasným generálnym riaditeľom je MUDr. Milan Derco.
Polohopis Koválov sa nachádza na západnom Slovensku, vzdialený 10 km od okresného mesta Senica. Obec je vzdialená od obce Smrdáky 2 km, od obce Dojč 3 km, od známeho pútnického miesta Šaštín 13 km.
Prítomnosť V roku 2011 bol areál sanatória na Borovej hore vyčistený a sprístupnený pre verejnosť ako rekreačná oblasť a park. Sanatórium na kopci je stále v chátrajúcom stave a patrí Banskobystrickému samosprávnemu kraju. V júni 2018 primátorka Lenka Balkovičová a župan Ján Lunter podpísali zmluvu, ktorou vymenili mestské pozemky pod budovami, ktoré zriaďuje BBSK za pustnúci areál na Borovej hore. Cieľ mesta je získať investora pre domov sociálnych služieb ale aj iné využitie.
Lokalita Areál VKÚ sa skladá z viacerých budov, ktoré slúžia pre ubytovanie, administratívu, správu a samotnú liečbu. Ťažisko urbanistického komplexu tvorí z hľadiska existencie najstaršia asi stopäťdesiatročná budova – centrála pôdorysného tvaru „U“, ktorej účel je dnes zameraný na ubytovanie a ordinácie lekárov. Ďalšie budovy boli postavené postupne, rešpektujúc viac potrebu ústavu než architektonickú a estetickú kompozíciu. Ich architektúra a tvaroslovie boli vytvorené v duchu 70. – 80. rokov. V roku 1994 sa vytvorili vhodné ekonomické podmienky investora, aby vypísal konkurz na štúdiu budovy balneoterapie. Víťazný návrh Ing. arch. Norberta Šmondrka – projekt Štúdia K. F. A. splnil kritériá všetkých zúčastnených komisií a bol navrhnutý na realizáciu. Nová balneoterapia bola zrealizovaná v roku 1995 a od jesene 1996 slúži kúpeľným hosťom. Celkový koncept si vyžiadal dôslednú úvahu o vzhľade novonavrhovanej architektúry, aby bolo v areáli čo najmenej rôznych architektúr. Autor zvolil spôsob nadviazania na jednu z existujúcich budov, pričom zjednotil objem aj fasády vonkajším schodiskom. Nová balneoterapia je postavená v novom čistom duchu, aby pacienti boli psychicky motivovaní mladistvým a pozitívnym vzhľadom interiéru i celou architektúrou stavby. Dôvodom tejto myšlienky bola prítomnosť imobilných, prípadne ťažko sa pohybujúcich pacientov s potrebnými vysokými nárokmi na rehabilitáciu a psychologické i terapeutické prostredie. Objekt balneoterapie dotvára koncepciu nádvoria pôvodného kúpeľného ústavu a radí sa logicky, s miernym posunom, za krídlo historickej budovy. Nádvorie sa dostavbou väčšmi uzatvára a vyčleňuje relatívne samostatnú plochu záhrady. Nenájdeme tu žiadne vybočenia z pravouhlého systému. Dom aj tak nie je nudný. Pôsobí čisto, sviežo, optimisticky. Všetko je biele okrem modrastých kobercov a závesov na kójach (modrá je vraj farbou piešťanských kúpeľov). Architekt sa tu nechcel nasilu vybiť. Iste k tomu prispeli aj skromné finančné možnosti investora. Ale ak je to tak, tak na prospech veci. Nenájdeme tu jediný mramor, nerez či inak ušľachtilý materiál. V kontexte dnešného hýrenia materiálmi, farbami a tvarmi je Balneoterapia akoby z iného sveta. Biela omietka, sklo, rúrkové zábradlia s olejovým náterom. Prostota a súčasne jasný výtvarný názor. V interiéroch jednoduché koberce, matná biela dlažba i obkladačky. Na exponovaných komunikačných ťahoch dobre známa čierna protišmyková guma.
História a súčasnosť Počas druhej svetovej vojny sa vďaka svojej polohe a vybaveniu stalo sanatórium nemeckou ženskou klinikou. Po vojne bolo znárodnené, doktor Koch umrel v emigrácii. Naďalej sa používalo ako pôrodnica a liečebňa pre ženy,je tomu tak aj v súčasnosti. V budove stále sídli Kochovo sanatórium, ale majitelia sa pravdepodobne presťahujú, lebo stavba od roku 2008 podľa nových noriem pre gynekologické zariadenia už nebude vyhovovať po hygienickej stránke, najmä čo sa týka veľkosti izieb. Najnovšie sú aktuálne snahy o rekonštrukciu objektu aj priľahlej záhrady, možné je aj naplnenie novou funkciou. Od roku 2009 je budova v rekonštrukcii.
Porevolučné zmeny sa dotkli aj zdravotníctva a vtedajší RLÚ sa pretransformoval v roku 1992 na štátnu príspevkovú organizáciu. Vznikla tu spinálna jednotka so 66 lôžkami, neskôr rozšírená až na 102 lôžok. O 4 roky neskôr, 1. januára 1996, sa RLÚ pretransformoval na Národné rehabilitačné centrum. Počet lôžok sa postupne stabilizoval na 200. Od roku 2008 prebiehala čiastočná rekonštrukcia, kedy sa okrem výmeny okien a opravy vonkajších omietok realizovali i úpravy interiéru a vonkajšej terasy. V zariadení prebieha priebežná obnova technického, prístrojového i rehabilitačného vybavenia a taktiež sa mení vzhľad i vybavenie izieb pacientov.
Rozdelenie  IV. Interná klinika Klinika pre deti a dorast A. Getlíka II. Chirurgická klinika II. Ortopedicko-traumatologická klinika Ortopedické oddelenie Oddelenie úrazovej chirurgie I. Otorinolaryngologická klinika Očná klinika I. Gynekologicko-pôrodnícka klinika III. Gynekologicko-pôrodnícka klinika Klinika hematológie a trasfúziológie Gastroenterologická klinika Novorodenecká klinika M. Rusnáka Psychiatrické oddelenie Urologické oddelenie Oddelenie anestéziológie a intenzívnej medicíny Foniatrické oddelenie Oddelenie Centrálnych operačných sál Oddelenie klinickej psychológie Oddelenie klinickej logopédie Oddelenie cievnej chirurgie Klinika fyziatrie a rehabilitácie Rádiodiagnostická klinika Oddelenie funkčnej diagnostiky Oddelenie urgentnej medicíny Oddelenie klinickej imunológie a alergológie Oddelenie centrálnej sterilizácie Oddelenie dlhodobo chorých Poliklinika
História a poslanie Prvá detská nemocnica v Bratislave vznikla v roku 1853 na popud Bratislavského dobročinného ženského spolku. Ten vybudoval nemocnicu a tiež pre ňu zabezpečoval finančné prostriedky. V roku 1857 bola slávnostne otvorená prvá bratislavská detská nemocnica s 12 lôžkami na Kapitulskej ulici. V roku 1867 sa z už nevyhovujúcich priestorov presťahovala do ďalšieho provizória, do Mestského lazaretu na Dunajskej ulici, kde mala k dispozícii 22 lôžok. Od roku 1897 do roku 1990 sídlila detská nemocnica v zariadení na Lazaretskej ulici (84 lôžok). NÚDCH bol zriadený ako štátna príspevková organizácia rozhodnutím Ministerstva zdravotníctva SR zriaďovacou listinou s účinnosťou od 1. januára 1991. V roku 1991 sa nemocnica presťahovala do nového areálu DFNsP Bratislava na Kramároch, kde sídli dodnes. V areáli sa nachádza 13 kliník a 9 oddelení. V roku 2013 predstavovala najväčšiu detskú nemocnicu v strednej Európe s kapacitou 397 lôžok. V nemocnici ročne hospitalizujú viac ako 17 000 detí a vykoná sa tam takmer 9000 operácií. V ambulantnej časti ošetria ročne približne 450 000 detských pacientov. Na urgentnom príjme, ktorý bol zrekonštruovaný v decembri 2019, ročne ošetria 55 tisíc detí. NÚDCH je tiež výukovou bázou viacerých fakúlt Univerzity Komenského, Slovenskej zdravotníckej univerzity a iných škôl - vykonáva pregraduálnu a postgraduálnu výchovu.
Novostavba Balneoterapie Vojenského kúpeľného ústavu (1995) sa nachádza v Piešťanoch, konkrétne na Teplickej ulici 81.
Zánik Súbor:VO VINOHRADOCH NAD CAJLOU - panoramio (cropped).jpg|náhľad|Areál psychiatrickej nemocnice, kde sa nachádzali kúpele, zo severozápadu Kúpele zanikli po prvej svetovej vojne v roku 1923. Budovy sa neskôr stali súčasťou Afilovaného ústavu bratislavskej klinky pre duševne chorých (dnes Psychiatrická nemocnica Philippa Pinela). Koncom 20. storočia boli zrekonštruované a v súčasnosti aj s okolím chátrajú.
História Dňa 28. októbra 1928 začali s jej výstavbou a koncom roka 1934 bola nemocnica dokončená. Pomenovaná bola po prvom československom prezidentovi, T. G. Masarykovi . Pre verejnosť začala slúžiť v januári 1935. Komplex nemocnice tvorilo 7 budov. V roku 1947 sa táto nemocnica zlúčila s nemocnicou v areáli bývalej Vojenskej nemocnice na Reimanovej ulici. V roku 1960 bola zriadená Nemocnica s poliklinikou. 17. decembra 2004 pri novorodeneckom oddelení Fakultnej nemocnice s poliklinikou J. A. Reimana otvorili hniezdo záchrany. Do roku 2020 tam bolo umiestnených 9 detí. V roku 2008 v ňom boli prvýkrát na Slovensku odložené dvojičky.
Služby SÚSCCH a. s. poskytuje špecializovanú starostlivosť o pacientov v odbore: anestéziológia angiológia funkčná diagnostika intenzívna medicína kardiochirurgia kardiológia Ústav je tiež akreditovanou výukovou základňou pre Fakultu zdravotníctva Slovenskej zdravotníckej univerzity.
Poloha Zariadenie sa nachádza 5 km severozápadne od Zvolena, na západnom okraji obce Kováčová, v nadmorskej výške Využíva termálny prameň s teplotou vody 48,5°C a výdatnosťou 3 000 litrov za minútu.
Dejiny Vojenský kúpeľný ústav bol vybudovaný na podnet vtedajšieho nájomcu kúpeľov a kúpeľného lekára Františka Ernesta Scherera v roku 1863 podľa anonymného projektu. Zariadenie už od počiatku slúžilo ubytovaniu a stravovaniu kúpeľných pacientov z radov príslušníkov rakúsko-uhorskej armády. Pôvodnú, v slohovom výraze historizujúcu budovu postavili uprostred rozmerného pozemku, čo dovoľovalo rozširovať kapacitu zariadenia dostavbami v okolí hlavnej budovy. Budova bola vystavaná v roku 1853 a dnes je situovaná v parkovej výsadbe. V rokoch 1908-1909 vybudovali solitérnu vilu Izabela , ktorá je dnes prepojená s hlavným objektom a na prelome 20. a 21. storočia bol doplnený rozsah poskytovaných služieb o balneoterapeutickú prevádzku vrátane bazénov, čo urobilo Vojenský kúpeľný ústav nezávislým na službách balneoterapeutických zariadení na Kúpeľnom ostrove.
Čelný pohľad Južná terasovitá fasáda predznamenávala nástup modernej architektúry na Slovensku Sanatórium dr. Szontágha (chybný názov) presnejšie Sanatórium Všeobecného penzijného ústavu je budova vo Vysokých Tatrách v Novom Smokovci postavená v roku 1925. Autorom budovy je Milan Michal Harminc. Stavbu realizoval Jozef Šašinka. Pre staviteľa M. M. Harminca bol najdôležitejší praktický efekt stavby. Neskoršia dostavba obytného bloku pre zamestnancov sanatória má čisto puristicky funkcionálny ráz. Sanatórium je dobrým záznamníkom prechodu k modernej architektúre na Slovensku.
Budovy  Pavilón chirurgických disciplín Sídlia tu chirurgická, neurochirurgická, očná, otorinolaryngologická a ortopedicko-traumatologická klinika, klinika anestéziológie a intenzívnej medicíny a pracovisko urgentnej medicíny. V pavilóne sa nachádza aj CT a röntgenologické pracovisko spoločnosti Jessenius. Nový pavilón Je to najmodernejší pavilón v nemocnici, otvorený bol 5. novembra 2011 a bol vybudovaný s pomocou financií z Kohézneho fondu. Nachádza sa tu 201 lôžok a sídlia tu: kardiológia neurológia interná klinika röntgeny ambulancie
Fázy výstavby Organizácia výstavby sa členila na dve základné fázy. V prvej etape (1934 - 1935) urobili prípravu územia vrátane vybudovania prístupovej horskej cesty, vlečky a zložitej inftaštruktúry. V druhej etape (1935 - 1938) postavili liečebné, hospodárske a ubytovacie objekty : hlavná liečebná budova, infekčný pavilón, prosektúra, centrálna kotolňa s elektrárňou, dielne, práčovňa,garáže, skleník, vrátnica a štyri budovy na ubytovanie zamestnancov. Hlavný liečebný monoblok, s pôdorysnou osnovou pripomínajúcou lietadlo, je sformovaný navonok symetricky podľa osi kolmej na vrstevnice. Počty podlaží kolíšu od 1 do 9 a dĺžka južného lôžkového traktu dosahuje 270 metrov. Ústredný monoblok bol navrhnutý na kapacitu 500 hospitalizovaných pacientov, obsahuje vysokoštandardný liečebný komplement, priestory na prípravu a konzumáciu stravy pre pacientov i personál, obchody, poštu, telefónnu ústredňu, holičstvo, divadelnú sálu so 600 sedadlami, rozsiahle klubové a iné spoločenské priestory, otvorené odpočivárne.
Súčasné využitie Kaštieľ vraj posledný gróf prehral v kartách. Cez druhú svetovú vojnu v nej bol internačný tábor a od začiatku 50. rokov je tu detská psychiatrická liečebňa s kapacitou 160 lôžok. Objekt obnovili koncom 90. rokov.
Galéria Súbor:NRC areal.JPG|Areál zariadenia Súbor:NRC bazeny.jpg|Bazény rehabilitačného komplexu Súbor:NRC chodba.jpg|Hlavná chodba rehabilitačného komplexu Súbor:Grafika nrc.jpg|Grafická dielňa ergoterapie Súbor:NRC park.jpg|Parkový areál NRC
O stavbe Eklekticky poňatá stavba má štvorcový pôdorys s nádvorím. V kúpeľnej dvorane sa zachovala pozoruhodná štuková výzdoba ktorá má 350 m², a jej výška je 13 m. Nachádzali sa tu reštaurácie, hudobná sieň, kaviareň a na prvom poschodí izby pre hostí. Využitie dnes V budove dnes sídli Balneologické múzeum Imricha Wintera, ktorého prvá expozícia tu bola inštalovaná už v roku 1928. Okrem múzea je v budove kultúrne a spoločenské centrum Apolin, reštaurácia a kancelárie niekoľkých firiem.
Činnosť Pohľad na nemocnicu v októbri 2007 K 31. decembru 2017 boli medzi organizačnými jednotkami nemocnice: 15 kliník 10 oddelení lôžkovej časti oddelenie urgentného príjmu 88 špecializovaných ambulancií vrátane 11 ambulancií urgentného príjmu 7 pracovísk SVALZ nemocničná a verejná lekáreň ubytovacie zariadenie a materská škôlka K 31. decembru 2017 nemocnica disponovala s 901 lôžokami a 15 lôžokami na dennom psychiatrickom stacionári LÚČ. Za rok 2017 prepustila 39 875 pacientov ukončením hospitalizácie. V ambulantnej časti došlo k 478 092 návštevám. Priemerný počet zamestnancov k 31. decembru 2017 dosahoval 2 248. Počas roku 2017 v nemocnici vykonalo stáž 565 študentov, z toho 92 z lekárskych fakúlt a 473 z nelekárskych. Domovské inštitúcie študentov sú zo Slovenska aj z Česka. V roku 2017 bola v hodnotení Inštitútu INEKO hodnotená ako tretia najlepšia na Slovensku v kategórii veľké nemocnice. Spolu so susednou Detskou fakultnou nemocnicou s poliklinikou je najväčším zamestnávateľom kraja s viac ako 2500 zamestnancami. Podľa hodnotenia INEKO v roku 2018 bola nemocnica najlepšia štátna v rámci Slovenska. Bola to prvá výhra FN FDR. Najlepším ukazovateľom nemocnice je jej otvorenosť voči verejnosti. V hodnotení INEKO v roku 2020 (založeného na dátach z rokov 2016 až 2019) nemocnica získala titul nemocnica roka v kategórii veľké nemocnice. Je to už tretí krát po sebe, pričom má „v priemere najkomplikovanejších pacientov“ na Slovensku.
História  Východoslovenský ústav srdcových a cievnych chorôb bol ako špecializované zdravotnícke zariadenie zriadené Ministerstvom zdravotníctva Slovenskej republiky s účinnosťou od 1. januára 2003. VÚSCH vznikol delimitáciou kardiocentra vtedajšej Fakultnej nemocnice s poliklinikou na Triede SNP 1 v Košiciach, ktoré pozostávalo z kardiologického a kardiochirurgického oddelenia. V januári 2006 vznikla samostatná akciová spoločnosť Východoslovenský ústav srdcových a cievnych chorôb Košice, a.s so sídlom na Triede SNP 1 v Košiciach, ktorá neskôr zmenila názov na Východoslovenský ústav srdcových a cievnych chorôb, a.s. Sídlo akciovej spoločnosti bolo po ukončení výstavby samostatného objektu VÚSCH presunuté na ulicu Ondavská 8 v Košiciach. Dňa 26. júna 2009 boli otvorené nové priestory VÚSCH na ulici Ondavská 8 v Košiciach - mestskej časti Západ. Východoslovenský ústav srdcových a cievnych chorôb, a.s. dovtedy pôsobil v prenajatých priestoroch Univerzitnej nemocnice L. Pasteura Košice, ktoré sa nachádzali na piatich rôznych poschodiach 17-poschodovej budovy. Presťahovanie VÚSCH do nových priestorov umožnilo zvýšenie počtu lôžok zo 129 na 170 a operačných sál z troch na päť. VÚSCH má v súčasnosti najmodernejšie špičkové prístrojové vybavenie a príjemné moderne zariadené priestory, ktoré poskytujú pacientom adekvátne pohodlie a sú súčasťou celého procesu kvalitnej liečby. Všetky pracoviská, ktoré sú súčasne klinikami Lekárskej fakulty Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach a VÚSCH majú vysokú kvalitu poskytovanej zdravotnej starostlivosti. Trvalou prioritou manažmentu VÚSCH je zabezpečenie špičkovej úrovne poskytovanej zdravotnej starostlivosti a propacientsky prístup.
Literatúra  Slovenský biografický slovník Archív Nemocnice FDR v Banskej Bystrici
V decembri 1985 vznikol samostatný právny subjekt Rehabilitačný liečebný ústav (RLÚ), ktorý následne prijal prvých zdravotníckych pracovníkov. Pripravovali otvorenie a uvedenie zdravotníckeho zariadenia do prevádzky, ktoré oficiálne nastalo 3. septembra 1987. Prvých pacientov RLÚ privítal dňa 22. septembra 1987. V nasledujúcom roku boli dokončené komunikácie v areáli, v roku 1990 úpravy parku a okolia a v roku 1992 bol dokončený areál minigolfu. V rokoch 1988 – 1991 bolo budované rekreačno-liečebné zariadenie „Reha“, využívané na konanie odborných seminárov, spoločenské podujatia zamestnancov, no i ubytovanie príbuzných pacientov. Ako posledné boli v roku 1992 dokončené objekty technicko-hospodárskeho úseku.
História Dr. Vavro Šrobár - prvý vedúci interného oddelenia, neskôr minister zdravotníctvaNemocnica podľa archívnych materiálov vznikla pravdepodobne v roku 1914. Pôvodne bola určená ako pozorovacia stanica pre zranených a chorých zo zamorených oblastí východného frontu počas 1. svetovej vojny. V nemocnici existovala chirurgická časť (MUDr. Antonín Obhlídal) a interná časť (MUDr. Albert Schwartz). V roku 1915 mala nemocnica röntgenový prístroj a zariadenie pre vodoliečbu. Kapacita nemocnice bola 2300 lôžok. Prvým vedúcim interného oddelenia bol Dr. Vavro Šrobár, neskorší minister zdravotníctva SR. Od roku 1927 začali postupne baraky nahradzovať murované stavby. Najstarším objektom je budova terajšieho veliteľstva dokončená v roku 1928. V medzivojnovom období dochádzalo v nemocnici len k drobným zmenám, výraznejšie nastali po vzniku Slovenského štátu v roku 1939, kedy postupne odišli zamestnanci českého pôvodu do Protektorátu Čechy a Morava. Počas bojov SNP bola nemocnica evakuovaná do kúpeľov Korytnica a významne pomohla povstalcom pri zásobovaní aj liečení poranených odbojárov. Presun do Korytnice bol vykonaný prostredníctvom úzkorozchodnej železnice z Ružomberka do Korytnice. V tomto období založila nemocnica aj poľnú nemocnicu v Tisovci. Po roku 1950 vznikali viaceré nové oddelenia, napríklad neurologické, ktoré vzniklo zrušením vojenského neuropsychiatrického ústavu v Trnave. Ďalšie významné zmeny prišli v období po roku 1993. V roku 1994 bola nemocnica transformovaná z rozpočtovej na príspevkovú organizáciu, následne v roku 1997 bola zaradená do III. typu v kategorizácii MZ SR. Postupne bol postavený ďalší pavilón, pribudli oddelenia hematológie a transfuziológie, dialýzy a neurochirurgie. V roku 2000 bola nemocnica ustanovená ako koncová nemocnica pre komplexnú liečbu ústavných činiteľov vrátane hlavného veliteľa Ozbrojených síl SR. V roku 2003 došlo k zlúčeniu so štátnou Nemocnicou s poliklinikou, vzniklo oddelenie nukleárnej medicíny. V roku 2010 bol v nemocnici otvorený nový Protónovo terapeutický komplex, ktorý bude slúžiť na liečbu onkologických pacientov a moderný chirurgický pavilón s heliportom.
Organizačná štruktúra Na čele akciovej spoločnosti je päťčlenné predstavenstvo kontrolované desaťčlennou dozornou radou. Najvyšším predstaviteľom zariadenia je riaditeľ nemocnice, ktorému priamo podlieha námestník pre liečebno-preventívnu starostlivosť a námestník pre ošetrovateľskú starostlivosť, ktorý zabezpečuje predovšetkým stravovanie pacientov a zamestnancov zariadenia. Nemocnica pozostáva z 20 oddelení a 3 ambulanciíoftamologickej, dermatovenerologickej a ambulancie všeobecného lekárstva.
História Najstaršia zachovaná zmienka o nemocnici pochádza z roku 1490. Základný kameň nemocnice ako ju poznáme položil 4. októbra 1824 župan Leopold Pálfy mala 40 lôžok a slúžila najmä na liečbu pacientov s pohlavnými chorobami.
História Ústav bol uvedený do užívania 1. júna 1941. Po ťažkých vojnových rokoch a krátkej povojnovej perióde, kedy ústav slúžil ako 1. odsunová československá nemocnica, prevzali pracovníci ústavu na seba úlohu priekopníkov nových konzervatívnych aj chirurgických postupov boja proti tuberkulóze a iným respiračným ochoreniam, ktoré neskôr prevládli nad tuberkulózou. Do roku 1953 spravovala ústav Ústredná zdravotná poisťovňa. Ústav bol zriadený 1. júla 1960 na základe uznesenia Východoslovenského krajského národného výboru v Košiciach opatrením Odboru zdravotníctva rady Krajského národného výboru z 30. júna 1960 ako „Liečebňa tuberkulózy a respiračných chorôb Vyšné Hágy“. Dňa 30. júla 1960 sa vo Vyšných Hágoch zriadilo Riaditeľstvo liečební tbc a neskôr v roku 1964 Ústredné riaditeľstvo liečebných ústavov TaRCH, pod ktoré patrili okrem ústavu vo Vyšných Hágoch aj všetky ostatné OLÚ TaRCH v regióne. Názov „Liečebňa tuberkulózy a respiračných chorôb Vyšné Hágy“ bol Štatútom odborných liečebných ústavov tuberkulózy a respiračných chorôb vo Vysokých Tatrách, vydaným Ministerstvom zdravotníctva Slovenskej socialistickej republiky dňa 12. decembra 1974 zmenený na „Odborný liečebný ústav tuberkulózy a respiračných chorôb Vyšné Hágy“ a rozhodnutím Ministerstva zdravotníctva Slovenskej republiky zo dňa 30. mája 1997 bol pozmenený na „Ústav tuberkulózy, pľúcnych chorôb a hrudníkovej chirurgie Vyšné Hágy“, pričom po delimitácii Ústredného riaditeľstva v roku 1992 ostal ústav štátnou príspevkovou zdravotníckou organizáciou. Rozhodnutím MZ SR zo dňa 6. novembra 2000 bolo postavenie ústavu v sústave zdravotníckych zariadení zmenené na „vysokošpecializovaný odborný ústav“. Ministerstvo zdravotníctva Slovenskej republiky ako zriaďovateľ štátnych príspevkových organizácií vydalo s účinnosťou od 1. júna 2006 zriaďovaciu listinu s názvom Ústav tuberkulózy, pľúcnych chorôb a hrudníkovej chirurgie Vyšné Hágy. Rozhodnutím Ministerstva zdravotníctva Slovenskej republiky zo dňa 6. marca 2007 o zmene zriaďovacej listiny sa zmenil názov s účinnosťou od 1. marca 2007 na Národný ústav tuberkulózy, pľúcnych chorôb a hrudníkovej chirurgie Vyšné Hágy, ktorý je platný až do súčasnosti.
História  1894 - otvorenie nemocnice na Kalvárii 1946 - otvorenie detského oddelenia 1947 - otvorenie krčného oddelenia 1951 - otvorenie očného oddelenia 1963 - otvorenie gynekologicko-pôrodnického a urologického pavilónu 1972 - otvorený detský pavilón na Zobori 1992 - otvorený nový pavilón internej kliniky a neurológie 1997 - otvorený nový pavilón tzv. chirurgických disciplín 2002 - nemocnica sa stala fakultnou nemocnicou 2003 - spätné presťahovanie detského oddelenia do areálu na Kalvárii 2011 - otvorený nový pavilón kardiológie, neurológie a internej kliniky
Pamiatky  pozostalosť v ŠOBA, Banská Bystrica
Klíma Obec leží v teplej, mierne suchej až vlhkej klimatickej oblasti s chladnou zimou a častým výskytom inverzií a hmiel (tých je v priemere až 173 dní za rok). Celá kotlina je charakteristická vysokým podielom bezveterných dní, ktorých je za rok v priemere viac ako 50 percent. Klíma v oblasti Kováčovej má nížinný charakter a priemerná ročná teplota dosahuje 8 °C. Chladné zimy dokumentuje priemerná januárová teplota na úrovni -4,7 °C, najteplejším mesiacom je júl s priemerom 18,8 °C. Mrazové dni sa vyskytujú najmä v januári (90 percent), relatívna vlhkosť vzduchu kulminuje v decembri hodnotou 86 percent, pričom najnižšia je v auguste, kedy dosahuje priemerne 69 percent. Priemerný ročný úhrn zrážok presahuje 700 mm, z čoho maximum, 81 mm spadne v júli a minimum, 42 mm vo februári. Snehová pokrývka sa vytvára prvýkrát 30. novembra a trvá v priemere do 8. marca, pričom priemerná výška snehovej vrstvy dosahuje málo nad 20 cm. Chod oblačnosti má údolný charakter a maximum dosahuje v decembri (79 percent), opakom je september s podielom oblačnosti 52 percent. Jasných dní je najviac v septembri (20 percent), najmenej (6 percent) ich je v novembri, zamračených dní je najviac (63 percent) v decembri, najmenej v júli a auguste. Teplotné extrémy dosahujú v lete nad 35 °C, v zimných mesiacoch teplota klesá až k -30 °C.
Ubytovanie v Štefanovej (výber)  Chata vo Vyhnanej (49 lôžok), Penzión pod Skalným mestom (23 lôžok + 15 prístelkov) a Penzión pod Lampášom (12 lôžok + 6 prístelkov).
Lekárske pracoviská  Lôžková časť: Oddelenie dermatovenerologické, klinickej imunológie a alergológie Pediatrické oddelenie Denný detský rehabilitačný stacionár Doliečovacie oddelenie Gynekologicko-pôrodnícka klinika Chirurgická klinika Klinika infektológie Klinika vnútorného lekárstva Klinika anesteziológie a intenzívnej medicíny Klinika otorinolaryngológie a chirurgie hlavy a krku Neurochirurgická klinika Neurologická klinika Neonatologické oddelenie Oftalmologická klinika Oddelenie klinickej a radiačnej onkológie Oddelenie pneumológie a ftizeológie Oddelenie psychiatrické a medicína drogových závislostí Klinika úrazovej chirurgie a ortopédie Ambulancie: Klinika fyziatrie, balneológie a liečebnej rehabilitácie Psychologické oddelenie Oddelenie farmácie a zdravotníckej techniky Oddelenie telovýchovného lekárstva Ústav hematológie a transfuziológie Klinika pracovného lekárstva a toxikológie Ústav patologickej anatómie Stomatologické oddelenie Záchranná zdravotná služba SVALzy: Ústav klinickej biochémie imunológie a alergológie Ústav klinickej mikrobiológie Oddelenie rádiodiagnostiky Oddelenie nukleárnej medicíny
Súčasnosť Okrem viacerých pneumologických oddelení pôsobí v ústave centrum hrudníkovej chirurgie, oddelenie mimopľúcnej tuberkulózy a urológie, gynekologické oddelenie, oftalmologické oddelenie, centrum pre liečbu multirezistentnej tuberkulózy pľúc a Národný register tuberkulózy. Ústav disponuje moderným oddelením funkčnej diagnostiky pľúc, rádiodiagnostickými a ultrazvukovými prístrojmi a technicky i odborne na úrovni doby vybavenými centrálnymi operačnými sálami, oddelením anestézie a intenzívnej medicíny a jednotkou intenzívnej starostlivosti. Lôžkové oddelenia dopĺňa rehabilitácia, klinická biochémia a mikrobiológia, patológia so zameraním na diferenciálnu diagnostiku pľúcnych ochorení. Areál má 1820 izieb, rozsiahle prevádzkové priestory, priestory pre vyšetrovací a liečebný komplement - osadených je tu 2180 dverí, 2050 okien, 4000 svietidiel a dĺžka chodieb presahuje 3000 m. Centrálna kotolňa je vybavená 4 kotlami o výkone 15 MW, bola schopná zásobovať teplom celú obec Vyšné Hágy. Súčasťou kotolne bola aj parná elektráreň a náhradný zdroj elektrickej energie – dieselagregát. Súčasťou prevádzky je aj veľkoryso dimenzovaná práčovňa. Ústav má svoje vodné hospodárstvo – záchytné pramene, úpravňu vody, vodojem, kanalizáciu a čistiacu stanicu odpadových vôd. Od roku 2004 je v zmysle platnej legislatívy prevádzkovateľom verejného vodovodu a verejnej kanalizácie, pretože zásobuje pitnou vodou a odvádza odpadové vody z celej obce Vyšné Hágy.
Architektúra objektu Charakteristické okná a balkóny V tých časoch sa ešte kúpele využívali iba v letnej sezóne. Z toho vyplynuli aj niektoré parametre stavby, ktoré dnes robia problémy pri jej obnove. Napríklad výplňou železobetónového skeletu boli tehlové múry hrubé iba 25 cm. Zasklenie v spoločenskej časti, na chodbách a na schodisku je iba jednoduché. Len v izbách je zdvojené zasklenie v oknách typu Kraus, ktoré umožňujú pozoruhodné odsunutie okenných krídel na okraj. Získava sa tak pôsobivý panoramatický výhľad do parku, ktorý začína priamo pri liečebnom dome. Šesťpodlažná ubytovacia časť je dispozičným dvojtraktom. V širokých chodbách stoja voľne umiestnené stĺpy, ktorých priemer sa postupne na jednotlivých poschodiach smerom nahor zmenšuje. Zasunuté stĺpy dovolili vytvoriť na západnom priečelí dlhé pásové okná, celkom v duchu Le Corbusierových princípov modernej architektúry. Architektúra liečebného domu upúta viacerými pozoruhodnými prvkami. Na východnej strane fasády lôžkovej časti sú balkóny izieb s elegantným kovovým zábradlím, ktoré pripomínajú Gropiusov Bauhaus v Dessau. Opačná strana lôžkového traktu má priebežné pásové okná a vytvára pokojné pozadie dvojpodlažnému spoločenskému traktu so strešnou terasou a širokou krytou terasou na prvom poschodí. Zaujímavým, zmäkčujúcim dojmom zas pôsobia pergoly terasy na streche lôžkového traktu. Krejcar tu veľmi jednoznačne vychádzal z architektúry či dizajnu lodí, ktorá v tomto čase predstavovala akýsi estetický ideál. Túto parníkovú, nautickú, metaforu reprezentujú nielen biela farba, kovové zábradlia, kruhové okná, terasy pripomínajúce lodné paluby, ale najmä veľmi zaoblené čelo spoločenského traktu. Krejcar, ktorý sám publikoval článok Architektúra transatlantických parníkov (ŽIVOT II.), bol propagátorom týchto foriem, ktoré boli charakteristické pre puristicko-funkcionalistickú architektúru na konci dvadsiatych rokov minulého storočia. V duchu tejto estetiky rieši na Liečebnom dome Machnáč dokonca tvary komínových telies na streche objektu. Funkcionalistická dispozícia Architekt venoval veľkú pozornosť dôkladnému riešeniu dispozície jednotlivých izieb. V dvojlôžkových umiestnil dve oddelené postele. Integrovanou súčasťou interiéru je stolík, ktorý je priamo spojený s parapetom. Každá izba má malú predsieň so šatňovou skriňou, umývadlom a malou raritou: podstavcom na podpretie nohy pri prezúvaní. Na oboch koncoch chodieb boli spoločné WC a kúpeľne. Toto úsporné riešenie však dnes spôsobuje nemalé problémy. Na nižšej, spoločensko-stravovacej časti sú výraznejšie zaoblené nárožia a celosklenené steny Liečebný dom, hoci je racionálne moderný, nie je chladne neútulný, ako často bývajú moderné kúpeľné budovy. Spôsobuje to jeho primeraná mierka, hmotové proporcie, ale aj jeho vybavenie. Na strechách boli terasy so sprchami na slnenie, dokonca aj pieskoviská, ktoré mali pripomínať morské pláže.
Termálny sadrovo-železito-zemitý prameň tu náhodne objavili v hĺbke 502 metrov pri realizácii geologických vrtov v roku 1892. Vďaka fyzikálnym a chemickým vlastnostiam vody boli pramene čoskoro využívané na liečebné účely a na okraji obce postupne okrem kúpeľov vzniklo niekoľko špecializovaných zariadení na rekreáciu, rehabilitáciu a liečbu. Na území Slovenska nebolo špecializované rehabilitačné zariadenie, preto vláda SSR rozhodla v roku 1976 o výstavbe Rehabilitačného ústavu na Slovensku. Vhodnou lokalitou sa stala kúpeľná obec Kováčová s výdatným zdrojom horúcej liečivej minerálnej vody (sírnouhličitej magnéziovo-penatej hypotonickej kyselky). Základný kameň bol položený dňa 20. októbra 1977 a výstavba trvala desať rokov.
Dejiny kúpeľov Sliač Termálne pramene Sliača boli známe už v dávnej minulosti. Predovšetkým časť Rybáre vzbudzovala záujem okolitého obyvateľstva, a to vďaka veľkému úhynu vtákov a malých zvierat, ktorých telá sa nachádzali v okolí prameňov. Smrť týchto zvierat spôsoboval voľný oxid uhličitý, o ktorom obyvatelia Sliača však nevedeli, a tak o tejto lokalite vzniklo veľa povier a povestí. Termálne pramene sa po prvýkrát spomínajú už v prvej písomnej listine o Sliači z roku 1243. Kúpele Sliač sa postupne vyvíjali od roku 1657, kedy tu boli postavené prvé sanatóriá. Zároveň však prechádzali viacerými vlastníckymi zmenami. Vlastnilo ich Uhorsko, neskôr aj účastinárske spoločnosti z Banskej Bystrice a Viedne. Kúpele Sliač boli obľúbené najmä v 19. a začiatkom 20. storočia.Súbor:Pamätná tabuľa B. Němcovej.JPG|náhľad| Pamätná tabuľa Boženy Němcovej v kúpeľoch Sliač. V kúpeľoch Sliač sa liečilo v tomto období viacero významných osobností ako napr. Božena Němcová, Andrej Sládkovič (počas pobytu tu napísal svoje najvýznamnejšie diela Detvan a Marína), básnik Ján Kollár, maďarský politik Lajos Kossuth, Pavol Országh Hviezdoslav, hudobný skladateľ Ján Cikker či rakúsky dramatik a básnik Franz Grillparzer. Sliač sa stal vyhľadávaným centrom kúpeľníctva predovšetkým vďaka unikátnym liečivým účinkom termálnej vody. Na Sliači totiž vyvierajú pramene prirodzenej izotermickej teploty s vysokým obsahom oxidu uhličitého. V Európe sa nachádza iba jeden takýto prameň – a to práve na Sliači (vo svete sú známe ešte ďalšie tri). Voda priaznivo pôsobí na obehovú sústavu, na srdce a cievy pacientov, ako aj na tráviace ťažkosti a problémy spojené so ženskými ochoreniami. Vzácna termálna voda pomáhala aj zraneným vojakom a partizánom počas SNP. K ďalšiemu rozvoju kúpeľov a k výstavbe nových kúpeľných budov došlo v rokoch 1946 a 1970.
Občianska vybavenosť V súčasnosti je Koválov modernou, dynamicky sa rozvíjajúcou obcou, je plynofikovaný, má vybudovaný obecný vodovod, sú tu postavené nové domy, upravené priestranstvá, veľa zelene, kultúrny dom, dom smútku, materská škola, ZŠ 1.4. ročník, fitnescentrum s posilovňou, detský raj, poľnohospodárske družstvo, súkromná píla a súkromní podnikatelia.
Externé odkazy  Oficiálna stránka kúpeľov Sliač Stránka mesta Sliač Informácie o kúpeľoch Sliač Kategória:Sliač Sliač
Kúpele Kaplnka v kúpeľoch Kúpele sú známe od roku 1761 kedy Adam Turjansky postavil prvú kúpeľnú budovu, rozšírené v rokoch 1820-24. V kúpeľoch sa liečia ženské choroby, onkologické choroby, choroby tráviaceho ústrojenstva, choroby z poruchy látkovej výmeny a žliaz s vnútornou sekréciou, netuberkulózne choroby dýchacích ciest, nervové choroby, choroby pohybového ústrojenstva, choroby z povolania a poskytujú prevenciu a podpornú liečbu osteoporózy. K liečbe prispieva sadrovcovo-zemitá uhličitá voda o teplote 31,5 °C z prameňa Valentína. Areálu kúpeľov dominuje liečebný dom Choč a park. Nachádza sa tu i termálny bazén, ktorý je na rozdiel od minulosti už otvorený aj pre verejnosť. Ubytovanie Liečebný dom Choč Možnosť ubytovania je aj pre samoplatcov v liečebných domoch CHoč, Liptov a v dependancoch Balneo, Mária, Cyril, Barbora a Adam. Ubytovacia kapacita kúpeľov je cca 500 lôžok.
Hlavná budova sanatória Budovy sanatória vo Vyšných Hágoch je komplex v ktorom sídli Národný ústav tuberkulózy, pľúcnych chorôb a hrudníkovej chirurgie. Stavba bola realizovaná v rokoch 1934-1938. Takmer zachovaný urbanistický súbor trinástich budov, funkčne aj veľkosťou rozdielnych, ktoré napriek tomu prevádzkovo súvisia, sa nachádza vo vysokohorskom prostredí v tatranskej osade Vyšné Hágy. Liečebný ústav má veľa vlastností, ktoré ho pripodobňujú svojbytnému sídelnému útvaru. Komplex trinástich budov sanatória na liečbu tuberkulózy sa rozkladá na južnom úbočí tatranského masívu, v nadmorskej výške od 1100 do 1170 metrov. V rámci štátu sa liečebňa vyznačuje viacerými superlatívmi: najväčšia, najkomplexnejšie vybavená, najvyššie položená () a napokon doposiaľ ešte stále najmodernejšia. Areál liečebne má rozlohu takmer 62 hektárov, je obklopený a s časti aj pokrytý ihličnatým lesom. Celý urbanistický súbor je v istom zmysle sebestačnou osadou, a to aj napriek skutočnosti, že druhá svetová vojna zmarila výstavbu pôvodne plánovaného hotela pre príbuzných a návštevy pacientov i výstavbu veľkej ubytovne pre zamestnancov.
Jedna z budov nemocnice Psychiatrická nemocnica Philippa Pinela (v minulosti Afilovaný ústav ( bratislavskej klinky pre duševne chorých ), hovorovo Pinelka ) je psychiatrická nemocnica v Pezinku v mestskej časti Cajla, ktorá sa nachádza na adrese Malacká cesta číslo 63. Pred jej areálom sa nachádza zastávka s parkoviskom a v jej areáli sa nachádza už nefunkčná fontána, futbalové ihrisko, tenisový kurt a Kaplnka svätého Lukáša. Pri tenisovom kurte a futbalovom ihrisku sa nachádza zvonica. V minulosti boli jej súčasťou aj budovy, v ktorých sa nachádzali bývalé antimónové bane, a ktoré sa nachádzali na mieste bývalej fabriky na výrobu kyseliny sírovej. V strede areálu sa nachádza bývalá vila riaditeľstva antimónových baní. Po roku 1938 boli budovy prerobené na ženské oddelenie psychiatrie. V osemdesiatych rokoch sa budovy prestali používať a ostali opustené. Keď bola ešte vhodná statika budov, tak ju používali hráči airsoftu, ale teraz lákajú asociálov, nadšencov opustených miest a lovcov duchov. Zrekonštruované priestory vstupnej recepcie Psychiatrickej nemocnice Philippa Pinela V apríli 2023 bola daná do prevádzky zrekonštruovaná vstupná recepcia nemocnice s bufetom.
Činnosť Ústav má tri oddelenia: Oddelenie srdcovej fyziológie a patofyziológie Oddelenie biochémie Oddelenie histochémie a elektrónovej mikroskopie Ústav sa zúčastňuje medzinárodných výskumných projektov. Ponúka tiež PhD štúdium v spolupráci s Katedrou živočíšnej fyziológie a etiológie Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave.
Onkologický ústav sv. Alžbety je neštátne zdravotnícke zariadenie. Venuje sa realizácii klinických skúšaní nových liečiv u onkologicky chorých pacientov, s cieľom overiť bezpečnosť a účinnosť novej liečby. Zúčastňuje sa biomedicínskych výskumov, slúžiacich na získavanie a overovanie nových medicínskych poznatkov, participuje na grantových projektoch Agentúry Ministerstva školstva, vedy, výskumu a športu SR pre štrukturálne fondy EÚ. Venuje sa aj riešeniu grantových projektov Agentúry pre podporu výskumu a vývoja, ako aj inovatívnej liečbe kmeňovými bunkami. Vznikol 1. októbra 1994 so sídlom v Bratislave na Heydukovej ulici.
kú Kúpele Piešťany · Kúpele Szirtalja · Kúpeľný ostrov · Kútniky · Kúty (okres Senica)
Indikácie  nervové ochorenia ochorenia pohybového ústrojenstva poruchy látkovej premeny a žliaz s vnútornou sekréciou reumatické ochorenia O kúpeľnú starostlivosť sa starajú Slovenské liečebné kúpele s celkovou kapacitou 2 000 lôžok. Používa sa tu viac ako 60 rôznych liečebných procedúr a metodík. Základom sú procedúry využívajúce unikátnu minerálnu vodu a liečivé sírne bahno, ktoré sa kombinujú s vodoliečbou, individuálnou a skupinovou rehabilitáciou, masážami, uhličitou terapiou, svetloliečbou, elektroliečbou, teploliečbou a ďalšími špecializovanými výkonmi a relaxačnými procedúrami.
Investor Nemocničný komplex polikliniky bol vybudovaný v 70. rokoch Zdravoprojektom Bratislava, projektovo – inžinierskou organizáciou pre zdravotnícku výstavbu pod vedením zodpovedného projektanta Ing. Arch. Milana Šavlíka .
Podobné príklady Okrem žilinskej nemocnice tento postup bol dodržaný aj pri návrhu nemocníc v Banskej Bystrici, v Topoľčanoch, v Nových Zámkoch, v Spišskej Novej Vsi, v Rimavskej Sobote a v Prešove. Dôležité však je technicky vylepšiť aj staré objekty, aby požadovaná úroveň v areáli nebola kontrastne odlišná. Podobne sa budujú i závodné polikliniky: Bratislava, Mýtna (architekt Uhliarik), Bratislava-Ružinov a Karlova Ves (architekt Ščepán), Bratislava III. (architekt Šišolák).
Externé odkazy  http://www.szu.sk/userfiles/priloha c_1.pdf (Výnos Ministerstva zdravotníctva Slovenskej republiky č. 04765/2006 - SL zo dňa 12. apríla 2006, ktorým sa ustanovujú vzorové špecializačné študijné programy a vzorové certifikačné študijné programy) Nariadenie vlády 296/2010 Z.z. Vestník MZ SR čiastka 14 – 15/1995, číslo SLP-1406/95, zo dňa 28. júna 1995: Koncepcia odboru fyziatrie, balneológie a liečebnej rehabilitácie (uvádza vyššie uvedené definície troch pododborov) http://www.gckosice.sk/gckosice/userfiles/vyrocne_spravy/VS.pdf Kategória:Medicínske odbory
Hlavná budova v ktorej sídli Národný ústav tuberkulózy, pľúcnych chorôb a hrudníkovej chirurgie Národný ústav tuberkulózy, pľúcnych chorôb a hrudníkovej chirurgie je zdravotnícke zariadenie - národný ústav nachádzajúci sa v komplexe budov v osade Vyšné Hágy. Zariadenie plní úlohy súvisiace so zabezpečovaním špecializovanej ústavnej zdravotnej starostlivosti s celoslovenskou pôsobnosťou, najmä diagnostika, liečba a dispenzárna starostlivosť o pacientov s respiračnými ochoreniami. Ako štatutárny orgán organizácie je riaditeľ, v súčasnosti Ing. Jozef Poráč, MPH.
un Univerzitná nemocnica · Univerzitná nemocnica Bratislava – Nemocnica akademika Ladislava Dérera · Univerzitná nemocnica Bratislava – Nemocnica svätého Cyrila a Metoda · Univerzitná nemocnica Louisa Pasteura Košice