# Få regeringens medgivande för föreskrifter som leder till inte oväsentligt ökade kostnader

---

Innan en förvaltningsmyndighet beslutar om föreskrifter som kan leda till inte oväsentligt ökade offentliga kostnader ska myndigheten inhämta regeringens medgivande.

Om de åtgärder ni föreslår påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, kommunerna eller regionerna ska ni [beräkna de kostnadsmässiga konsekvenserna.](/konsekvensutredning/analysera-forslagen/fordjupad-analys/ " Beräkna de kostnadsmässiga konsekvenserna. ") Om förslaget leder till ökade offentliga kostnader som inte är oväsentliga krävs dessutom att en myndighet inhämtar regeringens medgivande.

Det regleras särskilt i 14 § förordningen om konsekvensutredningar.

> Innan en förvaltningsmyndighet beslutar om föreskrifter vars tillämpning bedöms leda till inte oväsentligt ökade kostnader för staten, kommuner eller regioner ska myndigheten inhämta regeringens medgivande. Regeringen ska inför sitt beslut få del av förslaget till föreskrifter och den konsekvensutredning som ligger till grund för förslaget.

## Inhämta regeringens medgivande

Om ni kommer fram till att den offentliga kostnaden för era förslag inte är oväsentlig behöver ni inhämta regeringens medgivande.

Innan ni inhämtar regeringens medgivande kan det finnas anledning att stämma av frågan med Regeringskansliet, kontakt tas då lämpligen genom den myndighetshandläggare som har det löpande ansvaret för er myndighet. I slutändan är det dock ni – den regelgivande myndigheten – som behöver ta ställning till om regleringen kan antas medföra en inte oväsentlig kostnad, och om ni därmed behöver inhämta regeringens medgivande. Om ni kommer fram till att så är fallet bör ni meddela Regeringskansliet om detta.

### Lämna konsekvensutredningen till regeringen

Inför sitt beslut om medgivande ska regeringen få ta del av myndighetens förslag till föreskrifter och den konsekvensutredning som ligger till grund till förslaget – inklusive analysen av konsekvenserna. Genom att ta en tidig kontakt med Regeringskansliet kan ni upprätta en dialog om hur ärendet bör anhängiggöras, och om någon information är särskild efterfrågad för regeringens prövning av ärendet.

### Medgivandet kan i vissa fall inhämtas i efterhand

I vissa fall kan myndigheten inhämta regeringens medgivande i efterhand. Det gäller när det innebära fara för miljön, Sveriges säkerhet, liv och personlig säkerhet eller hälsa, eller om det finns risk för betydande ekonomisk skada om föreskrifterna inte beslutas. Även om regeringens medgivande inte har inhämtats får föreskrifterna ändå tillämpas. Det framgår av 14 § förordningen om konsekvensutredningar.

## Vad är en inte oväsentligt ökad kostnad för staten

Den sammanhållna statliga budgetprocessen bygger på att förslag med ekonomiska konsekvenser hanteras på ett sammanhållet sätt och att prioriteringsordningen inte undermineras av beslut fattade på lägre (delegerade) nivåer. Ett sådant beslut är när myndigheter meddelar föreskrifter.

En mer preciserad definition av vad som utgör en inte oväsentlig kostnad har beretts i departementsskrivelsen En tydligare beredning av myndighetsföreskrifter (DS 2014:10). Man kom dock fram till att det varken är möjligt eller lämpligt att i en författning ge en preciserad definition av vad som är en inte oväsentlig effekt på kostnader eller intäkter, bland annat eftersom historiska, strukturella och konjunkturella omständigheter behöver vägas in i sammanhangen.

I departementsskrivelsen framgår vidare att regleringen om att inhämta regeringens medgivande endast var avsedd att utnyttjas undantagsvis i sådana fall där de föreslagna föreskrifterna kan leda till mer omfattande ekonomiska konsekvenser för staten, kommuner eller landsting (numera regioner). I skrivelsen står att ”en annan ordning skulle riskera att försena angelägna regleringar och förta själva syftet med att delegera föreskriftsrätt till myndigheter”.

Enligt Statskontoret bör en föreskrift som innebär kostnader som gör att regeringen behöver lägga förslag i till exempel en ändringsbudget under det löpande året kunna betraktas som en inte oväsentlig kostnad för staten. En kostnad som innebär att förvaltningen behöver göra betydande omprioriteringar av sin verksamhet kan också utgöra en icke oväsentlig kostnad för staten.

## Vad är en inte oväsentligt ökad kostnad för kommuner och regioner

Det går att föra motsvarande resonemang för kommunerna och regionerna som för staten.

Om kommuner eller regioner behöver göra budgetförändringar under löpande år på grund av en föreskrift som har beslutats av en myndighet, bör det kunna anses vara en icke oväsentlig kostnad. En kostnad som innebär att kommunal eller regional förvaltning behöver göra betydande omprioriteringar av sin verksamhet kan också utgöra en icke oväsentlig kostnad.

Vissa kostnadsförändringar för kommuner och regioner ska regleras utifrån den kommunala finansieringsprincipen.

## Den kommunala finansieringsprincipen

Kostnadsförändringar som påverkar kommuner och regioner kan i ett senare skede påverka statsbudgeten utifrån den kommunala finansieringsprincipen. Principen innebär att statlig reglering som är tvingande för kommuner och regioner i princip ska vara kostnadsneutral, och regleras genom bidrag från statsbudgeten. Tillförs nya uppgifter eller tas uppgifter bort från kommuner och regioner kan det vara så att de ska hanteras i förändringar i statsbidragen till kommuner.

Finansieringsprincipen är inte lagstadgad men den är godkänd av riksdagen och tillämpas sedan 1993. Det medför att sådana kostnader i slutändan belastar statsbudgeten.

[Mer om finansieringsprincipen kan du läsa om här.](https://skr.se/ekonomiochbudgetplanering/finansieringsprincipenochstatsbidrag.8276.html "Finansieringsprincipen")

Du kan också läsa mer om finansieringsprincipen på

[Sveriges kommuner och regioners (SKR) webbsida.](https://skr.se/ "Sveriges kommuner och regioner")

Senast uppdaterad:
2024-05-28

Innehållet är granskat:
2025-06-03