# Grundläggande utgångspunkter för redovisning av garantier och utlåning

---

Här redogör vi för de grundläggande utgångspunkterna för att redovisa statliga garantier och statens utlåning. En mer detaljerad genomgång finns i handledningen Att redovisa garantier och utlåning.

## Redovisa statliga garantier

Definitionen av ett garantiåtagande är avgörande för att kunna följa upp utnyttjande av garantiramen och fastställa när en myndighets redovisningsskyldighet uppkommer. Enligt reglerna uppkommer ett garantiåtagande när en myndighet har ingått ett finansiellt garantiavtal där både ansvarigheten för garantin har inträtt och där de finansiella villkoren har fastställts .

Det regleras i 4 kap. 22 § och 5 kap. 45-47 §§ Ekonomistyrningsverkets föreskrifter och allmänna råd (ESVFA 2022:1) om årsredovisning och budgetunderlag.

### Redovisningsskyldigheten uppkommer när det finns ett garantiåtagande

Om det finns ett garantiavtal där villkoren i regelverket inte är uppfyllda har myndigheten ingått en garantiutfästelse. Myndighetens redovisningsskyldighet uppkommer först när det finns ett garantiåtagande. Vid detta tillfälle redovisas både förväntade garantiförluster som en skuld (avsättning för garantier) och rättigheten att ta ut framtida avgifter som en tillgång.

Om myndigheten tar ut garantiavgifter för att täcka förväntade garantiförluster får det initialt ingen resultateffekt på resultatet. Verksamhetens resultat påverkas dock av hur dessa parametrar förändras över tid.

### Bemyndigande krävs för att subventionera avgifter med anslag

Det förekommer att staten tillför anslag för att subventionera garantiavgifter eller den administrativa avgiften i en garantiverksamhet, men det är mindre vanligt än i statens utlåningsverksamhet. Det krävs ett bemyndigande från regeringen för att en myndighet ska kunna använda anslag för att subventionera avgifter.

I dagsläget är det framför allt Sida som har rätt att subventionera avgifter för garantier i deras biståndsverksamhet. Det regleras i förordningen om garantier för utvecklingssamarbete (2018:2098) och under anslagsvillkoren i Sidas regleringsbrev.

## Redovisa statens utlåning

En viktig utgångspunkt i reglerna för att redovisa statens utlåning är att fastställa när redovisningsskyldigheten uppkommer och hur förväntade låneförluster ska redovisas.

De grundläggande bestämmelserna för att redovisa statens utlåning skiljer sig i viss utsträckning från motsvarande regler för näringslivet. Den främsta orsaken är att staten ofta har inbyggda subventioner i utlåningsverksamheten som regleras i lag eller förordning. Det förekommer både att utlåningen inte helt behöver återbetalas, och att kostnader som är förknippade med utlåningen inte helt behöver täckas av låntagaren.

### Redovisningsskyldigheten uppkommer vanligen när lånet betalas ut

Redovisningsskyldigheten uppkommer vanligtvis när lånet betalas ut eftersom det är först vid detta tillfälle som de finansiella villkoren fastställs. Om det finns låneutfästelser påverkar dessa inte den finansiella redovisningen eftersom exempelvis räntan fastställs när lånen betalas ut. Om de finansiella villkoren för lån fastställs före lånen betalas ut finns ett derivatinstrument som bör tas upp i årsredovisningen.

### Redovisningen är viktig för myndighetens och regeringens uppföljning

Regeringen tilldelar anslag till myndigheter antingen för att finansiera hela utlåningen direkt vid utlåningstillfället eller, om utlåningen lånefinansieras, för att täcka förväntade förluster och administrativa kostnader som inte finansieras av avgifter.

Redovisningen är viktig för att myndigheterna ska kunna följa upp låneramen, förväntade låneförluster och eventuella anslagsvillkor. Information om vilka förväntade låneförluster som finns i verksamheten är bland annat viktig för att regeringen ska kunna ställa kostnaderna mot uppnådda effekter av verksamheten.

## Redovisa en sammanställning av verksamheten i årsredovisningen

Statens garanti- och utlåningsverksamhet kan potentiellt ha stor påverkan på statens budget och den finansiella redovisningen för både enskilda myndigheter och i årsredovisning för staten. För att det ska vara möjligt att följa upp och konsolidera statens garanti- och utlåningsverksamhet på ett enhetligt sätt finns det krav på att berörda myndigheter ska lämna en sammanställning över sin garantiverksamhet respektive utlåningsverksamhet i årsredovisningen.

## Garantier och lån redovisas i årsredovisning för staten

Statens garanti- och utlåningsverksamhet är omfattande och kan få stora konsekvenser för statens budget, resultat och finansiella ställning. År 2022 uppgick statliga garantiåtaganden för kreditgarantier och garantier för tillförsel av kapital till drygt 500 miljarder kronor. Statens lånefodringar uppgick till nästan 350 miljarder kronor 2022.

För att få en överblick på verksamheten ska det finnas en sammanställning av statens garantier och utlåning i ett eget kapitel i årsredovisningen för staten. I kapitlet finns även upplysningar om förväntade förluster och en riskanalys som belyser hur olika scenarier kan påverka statens budget. Riskanalysen är ett komplement till redovisningen med syfte att belysa stora oförväntade förluster.

Senast uppdaterad:
2024-11-21

Innehållet är granskat:
2025-10-14