# Myndigheten ska dela upp individbaserad statistik efter kön

---

Den individbaserade statistik som ingår i resultatredovisningen ska vara uppdelad efter kön, om det inte finns särskilda skäl mot detta. Här beskriver vi utgångspunkterna för hur myndigheten kan samla in, analysera och bedöma den individbaserade statistiken.

Individbaserad statistik är statistik som direkt eller indirekt rör fysiska personer. Ett exempel på det är hushållsstatistik, där enpersonshushåll och hushåll som består av en ensamstående kvinna eller man med barn kan delas upp efter kön. I årsredovisningen ska myndigheten presentera alla sådana individuppgifter i tabeller och diagram för kvinnor respektive män, flickor respektive pojkar, i alla för redovisningen relevanta kombinationer av variabler.

Statistik över företag, bostäder och dylikt faller utanför begreppet, om inte statistiken indirekt faktiskt avser fysiska personer. Statistik över företagare eller boende är sådana exempel.

## Jämförelser över tid och övergripande indelningsgrund

Myndigheten ska redovisa hur verksamheten har utvecklats. Det innebär att ni ska jämföra data över tid. Det aktuella årets uppgifter ska alltså jämföras med motsvarande uppgifter från minst två år tillbaka.

När data avser individer är huvudregeln att myndigheten redovisar efter kön. Könsuppdelad statistik över tid innebär att både kvinnor och män, flickor och pojkar, så långt det är möjligt blir synliga i statistiken för hela tidsserien.

När myndigheten arbetar med årsredovisningen är det lämpligt att använda årtal som övergripande indelningsgrund, om inte annat krävs i verksamheten.

## Det är bättre att redovisa andel än antal när det gäller könsuppdelad statistik

Syftet med att könsuppdela statistiken är att se om det finns några skillnader i utfall mellan kvinnor och män (och i förekommande fall icke-binära), samt hur stora dessa skillnader i sådana fall är. Statistiken ska med andra ord underlätta en jämställdhetsanalys. Att enbart redovisa antalet för respektive kön bidrar som regel inte till att kunna skapa sig en tydlig och överskådlig bild av hur något fördelar sig mellan könen. Det blir också svårare att följa hur könsfördelningen utvecklas över tid, särskilt om själva basen (det totala antalet) förändrar sig mycket mellan åren. Det är därför bättre om den könsuppdelade statistiken presenteras i andelar, i sådana fall där man inte redovisar både andel och antal könsuppdelat. I vissa situationer finns det dock skäl att göra undantag.

## Särskilda skäl att inte dela upp individbaserad statistik efter kön

Myndigheten kan eller får inte alltid dela upp individbaserad statistik efter kön. Det finns tre särskilda skäl att inte dela upp individbaserad statistik efter kön:

* Myndigheten saknar underlag som möjliggör uppdelning efter kön.
* En uppdelning efter kön riskerar röja individers identitet.
* Redovisningen skulle kräva hantering av personuppgifter som myndigheten inte har rätt att behandla.

Med saknat underlag menas främst att det finns undersökningstekniska svårigheter att urskilja kön. Exempelvis kan ett räkneverk för besöksfrekvens vara blint för kön. Det kan också handla om fall där skattningarna blir alltför osäkra.

Det finns en risk att individers identitet röjs när myndighetens underlag baseras på ett urval som inte är tillräckligt stort för att genomgående kunna redovisa kön i kombination med andra variabler. Myndigheten bör i dessa fall överväga ett större urval, eller en annan förändring av undersökningen som garanterar individers anonymitet. I sammanhanget bör myndigheten också ta hänsyn till andra krav som ställs på myndigheten, till exempel till tredje parts uppgiftslämnarbörda och egna kostnader.

Det kan också vara så att myndigheten inte får använda uppgift om kön, eftersom det kräver särskild hantering av personuppgifter enligt Dataskyddsförordningen (GDPR).

Om myndigheten inte uppdelar individbaserad statistik efter kön ska ni ange vilket av de tre skälen som åberopas och varför.

## Uppgift om kön kan samlas in på flera sätt

Myndigheten kan samla in uppgifter om kön på olika sätt, till exempel från

* personnummer
* självskattade uppgifter om kön som myndigheten samlar in genom exempelvis enkäter eller intervjuer.

Självskattade uppgifter om kön innebär att individen själv får ange sitt kön. I undersökningar baserade på självskattning förekommer ibland fler svarsalternativ än kvinna, man, flicka och pojke. Det kan finnas olika sätt att formulera sådana ytterligare svarsalternativ, till exempel ”Annan könsidentitet än kvinna eller man”.

Myndigheten bör undvika svarsalternativet ”Kan eller vill inte uppge” då det riskerar att fånga upp även personer som identifierar sig som kvinna eller man men som av olika anledningar själva inte anser att det är relevant information. Även alternativet ”Identifierar mig på annat sätt” bör undvikas för att undvika sammanblandning av andra identifikationer än just kön.

För att ge läsaren bättre förutsättningar att tolka statistiken bör det framgå av resultatredovisningen vilka utgångspunkter och metoder myndigheten har använt för att samla in uppgift om kön.

## Vanliga områden där myndigheterna missar att könsuppdela individbaserad statistik

I ESV:s rapport [Jämställdhetsperspektivet i årsredovisningar och budgetunderlag](https://www.esv.se/contentassets/529c8f0ced5844ad81f5d62d4d0333b9/2023-35-jamstalldhetsperspektivet-i-arsredovisningar-och-budgetunderlag.pdf "Jämställdhetsperspektivet i årsredovisningar och budgetunderlag (ESV-rapport)")  undersökte vi i vilken utsträckning myndigheterna missar att könsuppdela individbaserad statistik. I rapporten konstaterades att ett område som många myndigheter redovisar icke-könsuppdelat i sina årsredovisningar är olika typer av kundkontakter, inklusive deras webbplatsstatistik. Det kan exempelvis gälla
- besökare på myndighetens webbplats,
- följare i sociala medier,
- antalet samtal till kundtjänst,
- antal besvarade mejl,
- hur många som nåtts av myndighetens budskap i olika kanaler.

Det som förenar dessa statistikuppgifter är att de inte bygger på registerdata där personnummer, och därmed kön, automatiskt framgår. Att könsuppdela den här typen av statistik kräver därför en särskild insats.

Givet hur stora resurser myndigheterna lägger på att utveckla och upprätthålla webbsidor och att svara på mail och telefonsamtal är det dock rimligt att veta hur könsfördelningen ser ut hos dem som använder tjänsterna. Sådan kunskap är en nödvändig komponent i arbetet med jämställdhetsbudgetering och vid konsekvensanalyser i samband med en förändring eller omprioritering i verksamheten. Det ger också grundläggande information om hur myndigheten klarar sitt uppdrag och når ut till sina målgrupper.

Här bedömer Statskontoret att myndigheterna behöver hitta ett kostnadseffektivt och välavvägt sätt att samla in könsuppdelade uppgifter. För att ge en tillräckligt god bild torde det räcka att en sådan metod bygger på stickprov och/eller automatisering. För webbplatser skulle det t.ex. kunna samlas in genom webbplats-enkäter eller andra kunduppföljningar myndigheten gör. För telefonsamtal skulle man antingen kunna låta handläggarna logga det manuellt för ett urval av samtal, eller upphandla ett telefonsystem som kan känna igen och könskategorisera röster. Vad gäller följare i sociala medier eller besvarade mail kan myndigheten göra ett slumpmässigt urval av följare eller mailskrivare och göra en könsfördelning av dessa, i den mån det är möjligt att utläsa.

## Analys och bedömning av den individbaserade statistiken

Syftet med att könsuppdela statistiken är att visa hur resultaten av verksamheten, eller vidtagna åtgärder i verksamheten, ser ut för kvinnor, män och eventuella

ytterligare grupper i de fall då statistiken rör individer. Myndigheten ska därför analysera och bedöma även den individbaserade statistiken. Det räcker inte att enbart kommentera eller beskriva vad tabeller och diagram visar för att göra analysen.

### Analysera statistiken på gruppnivå

Myndigheten ska också föra ett analyserande resonemang om verksamhetens resultat i förhållande till gruppen kvinnor respektive gruppen män. I analysen bör ni exempelvis förklara

* skillnader mellan könen
* likheter mellan könen
* trender
* förändringar.

När det gäller bedömningar bör dessa relatera till utvecklingar eller mönster som myndigheten har förutsättningar att påverka med sin verksamhet.

En utgångspunkt i analysen kan vara att relatera könsfördelningen för den aktuella parametern (till exempel andelen män/kvinnor som får garantipension) till hur könsfördelningen ser ut i hela målgruppen (till exempel män/kvinnor som är pensionärer).

### Statistiken ska ge en bild av utvecklingen för båda könen

Den statistik som har använts ska ge en situations- eller en utvecklingsbild för båda könen. Det kan handla om att till exempel svara på följande frågor:

* Har utvecklingen varit densamma för båda könen?
* Finns det ett könsmönster, det vill säga finns det en systematisk skillnad till någons för- eller nackdel?

I de fall annan information utöver kön har presenterats i tabeller bidrar även den informationen till analysen. Statistiken kan i så fall vara sammansatt av flera andra variabler än kön, som till exempel ålder, region, bakgrund och utbildning.

## De jämställdhetspolitiska målen

Det övergripande målet för jämställdhetspolitiken är att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sitt eget liv. Därunder har regeringen angett sex delmål:

* En jämn fördelning av makt och inflytande.
* Ekonomisk jämställdhet.
* Jämställd utbildning.
* Jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet.
* Jämställd hälsa.
* Mäns våld mot kvinnor ska upphöra.

I de fall det är möjligt bör myndigheten analysera sin könsuppdelade statistik i relation till de jämställdhetspolitiska målen, och bedöma om den observerade utvecklingen innebär att ett eller flera jämställdhetspolitiska mål närmas eller fjärmas.

Senast uppdaterad:
2023-02-23

Innehållet är granskat:
2025-10-08