# Förutsättningar för avgifter i staten

---

Det som utmärker avgifter från andra statliga inkomster är att de betalas för någon form av motprestation från staten. Här ger vi en kort bakgrund till och definition av avgiftsbegreppet samt beskriver de allmänna förutsättningar som gäller när myndigheter tar ut avgifter.

Vad som ryms inom begreppet avgift styrs av regeringsformen och dess förarbeten samt den praxis som har utvecklats sedan 1975, då regeringsformen trädde i kraft. Där står att offentliga inkomster huvudsakligen består av skatter och avgifter.

En skatt kan karaktäriseras som ett tvångsbidrag till det allmänna utan någon direkt motprestation. En avgift är i stället en ersättning som betalas för en specifik vara eller tjänst som staten tillhandahåller och som utgör en motprestation till avgiften. Gränsen mellan skatt och avgift är dock flytande.

## Myndigheterna behöver bemyndiganden för att ta ut, besluta om och disponera avgifter

Riksdagen och regeringen beslutar om statliga avgifter. Regeringsformen innehåller bestämmelser om den så kallade normgivningsmakten, det vill säga vad riksdagen respektive regeringen ska besluta om. Enligt regeringsformen ska riksdagen besluta om att införa skatter men också så kallade belastande avgifter, som innebär ett ingrepp i enskildas ekonomiska förhållanden.

Regeringen har däremot rätt att på egen hand införa avgifter för frivilligt efterfrågade varor eller tjänster, så kallad [uppdragsverksamhet](/redovisning-och-finansiering/avgifter-och-andra-ersattningar/avgifter-i-uppdragsverksamhet/ "Uppdragsverksamhet").

En myndighet får bara disponera avgiftsinkomster om den har fått ett särskilt bemyndigande att göra det. Att disponera en inkomst innebär att myndigheten använder inkomsten för att finansiera sin verksamhet. Om myndigheten inte får disponera inkomsten ska den redovisas mot inkomsttitel på statens budget och betalas in till statens centralkonto.

[Mer om inkomster på statens budget](/redovisning-och-finansiering/anslag-och-inkomsttitlar/inkomster-pa-statens-budget/ "Mer om inkomster på statens budget")

## Avgiftsbelagd verksamhet styrs främst genom avgiftsförordningen och regleringsbrev

Hur myndigheter ska hantera sin avgiftsbelagda verksamhet och myndigheternas rätt att ta ut avgifter regleras i avgiftsförordningen. Där framgår att en myndighet bara får ta ut avgifter för varor och tjänster som den tillhandahåller om det följer av en lag eller förordning eller efter ett särskilt beslut av regeringen.

Myndigheterna behöver med andra ord ett bemyndigande från riksdagen eller regeringen för att kunna ta ut avgifter. Av avgiftsförordningen framgår det också att myndigheterna behöver bemyndiganden för att bestämma avgiftsnivån och för att disponera avgiftsinkomster.

### Avgiftsbudgeten finns i regleringsbrevet

Ett annat viktigt inslag i regeringens styrning är budgeten för avgiftsbelagd verksamhet som finns i myndigheternas regleringsbrev. Där framgår exempelvis

* om myndigheten får disponera avgifterna eller inte
* eventuella särskilda villkor för den avgiftsbelagda verksamheten
* vilken indelning och struktur för återrapportering av avgifter som regeringen beslutat.

### Generella bemyndiganden finns i avgiftsförordningen

Ett bemyndigande att ta ut avgifter kan vara antingen generellt eller särskilt. Generella bemyndiganden gäller för de flesta statliga myndigheter. Bemyndiganden för att ta ut, besluta om och disponera dessa avgifter finns i 4, 15–22 och 25 §§ avgiftsförordningen.

[Mer om att ta ut avgifter med stöd av generella avgiftsbemyndiganden](/redovisning-och-finansiering/avgifter-och-andra-ersattningar/avgifter-med-stod-av-generella-avgiftsbemyndiganden/ "Mer om att ta ut avgifter med stöd av generella avgiftsbemyndiganden")

### Särskilda bemyndiganden finns ofta i instruktionen

Särskilda bemyndiganden riktar sig till en enskild eller ett fåtal myndigheter. Särskilda bemyndiganden att ta ut avgifter finns ofta i myndighetens instruktion, men de kan också finnas i en förordning som reglerar själva verksamheten. Ett särskilt bemyndigande gäller alltid före ett generellt bemyndigande för samma typ av verksamhet.

Särskilda bemyndiganden innebär oftast att myndigheten är skyldig att ta ut avgifter för en vara eller en tjänst. Om det står i bemyndigandet att myndigheten ska ta ut avgifter, får tjänsten inte utföras gratis. I vissa fall beslutar regeringen även om avgiftens storlek.

Ibland framgår om myndigheten får disponera avgiftsinkomster i anslutning till bemyndigandet att ta ut avgiften.

## Myndigheter behöver samråda med Statskontoret om sina avgifter

Enligt 7 § avgiftsförordningen ska myndigheter vart tredje år samråda med Statskontoret om de avgifter som myndigheten tar ut. Myndigheten ska även samråda med Statskontoret i de fall de avser att väsentligt förändra en avgift eller ta ut en ny avgift. Vid väsentligt ändrade eller nya avgifter behöver myndigheten samråda med Statskontoret innan myndigheten fattar beslut om den nya avgiften.

Mer information om exempelvis syftet med avgiftssamråd, tidpunkter för när en myndighet ska inkomma med samrådsunderlag och hur samrådsunderlaget ska fyllas i finner ni på sidan [Avgiftssamråd (statskontoret.se)](https://www.statskontoret.se/kunskapsstod-och-regler/rapportering/avgiftssamrad/ "Avgiftssamråd").

Senast uppdaterad:
2025-09-26

Innehållet är granskat:
2025-09-26