# Vad följs upp inom ramen för rättslig kvalitet?

---

Vad som följs upp i en rättslig kvalitetsuppföljning handlar både om vilka parametrar som följs upp och vilka jämförelser som görs.

## Vilka parametrar följs upp?

Rättsliga kvalitetsuppföljningar kan vara olika omfattande och fokusera på alla parametrar som rör ett visst ärende eller bara ett fåtal.

| Alternativ | Kommentar |
| --- | --- |
| ■ a) Om beslutet är korrekt i sak | Myndigheterna operationaliserar ofta detta genom att undersöka om den som granskar ärendet kommer till samma slutsats om det materiella som handläggaren har gjort. Att granskare och handläggare kommer till olika slutsatser behöver inte betyda att den ena är rättsligt inkorrekt. Det kan vara ett brett bedömningsutrymme där båda bedömningarna är inom lagens ram. |
| ■ b) Vid differens mellan handläggare och granskare: Om det ursprungliga beslutet var till fördel eller nackdel för den enskilde (jämfört med granskarens beslut) | När handläggaren och granskaren inte kommer till samma slutsats kan det vara relevant att föra statistik över huruvida det ursprungliga beslutet var till fördel eller nackdel för den enskilde (jämfört med granskarens beslut). Då får man veta om ärendena med differens i bedömningen handlat om en mer generös eller mer restriktiv tillämpning gentemot den enskilde. Detta blir särskilt intressant när man analyserar om det finns systematiska skillnader utifrån egenskaper (till exempel kön) hos den som ärendet gäller. |
| ■ c) Om ärendet har handlagts på korrekt sätt | Exempelvis om     * ärendet diarieförts korrekt * det finns tillräckligt, relevant och korrekt dokumentation och underlag samt att ärendet är tillräckligt utrett * språket är begripligt, korrekt och vårdat * handläggningen skett inom rimlig tid * beslutsmotiveringen är tillräcklig * den enskilde har underrättats om beslutet på rätt sätt. |

En fråga att ställa sig i samband med vad som ska följas upp är ifall man ska godta uppgifterna som finns i underlagen eller om uppföljningen också innebär att man ska granska att underlagen är korrekta.

### Ytterligare faktorer som myndigheterna följer upp i sina processer

Utöver sådant som direkt kan hänföras till beslutet i sak (*a)* och *b)*) eller olika förvaltningsgemensamma regler (till exempel förvaltningslagen och språklagen) enligt *c)* så finns ytterligare kvalitetskriterier som en del myndigheter följer upp inom ramen för sin kvalitetsuppföljning och som inte direkt är en fråga om rättslig riktighet i själva handläggningen. Det kan till exempel handla om:

* Hur bemötandet varit.
* Den enskildes upplevelse av hanteringen av ärendet.
* Att handläggaren möter de formella kompetenskrav myndigheten beslutat om (exempelvis i en beslutsdelegation).
* Resultatet av överprövningar/överklaganden i andra instanser.
* Utlåtanden från andra myndigheter (exempelvis JO och utvärderingsmyndigheter).
* Andelen korrekta/kompletta uppgifter från kunden.
* Hur väl man följer interna riktlinjer/stöd för handläggning.

Det sistnämnda kan till exempel handla om arbetssätt som myndigheten vill ska användas av effektivitetsskäl, men som inte direkt påverkar den rättsliga kvaliteten.

## Vilka jämförelser görs?

I strävan efter en god rättslig kvalitet räcker det inte att bara veta att den genomsnittliga nivån är god. Den ska också vara lika god för alla. Det innebär att kvaliteten inte ska vara systematiskt snedfördelad utifrån exempelvis kön, ålder eller etnicitet på den som ärendet gäller.

Genom att analysera utfallet utifrån kön eller andra attribut för den som ärendet gäller (se alternativ *a)* i tabellen nedan) får man reda på om man lyckats med en likvärdig kvalitet ur den aspekten. Om inte kvaliteten är 100 procent i samtliga ärenden så kan även en hög kvalitet vara förknippad med ett ojämlikt utfall. Ifall någon grupp är överrepresenterad vad gäller bristande rättslig kvalitet är det extra intressant att se om denna snedfördelning varit till nackdel eller fördel för den enskilde (se alternativ *b)* ovan).

| Alternativ | Kommentar |
| --- | --- |
| ■ a) Eventuell variation i utfall utifrån egenskaper hos den ärendet gäller. | Undersök om det finns systematiska skillnader utifrån till exempel kön, ålder, bakgrund, bostadsort. Eftersom många myndigheter jobbar med jämställdhetsintegrering och förordningen (2000:605) om årsredovisning och budgetunderlag  kräver att individbaserad statistik könsuppdelas så är åtminstone utfall uppdelat på kön något myndigheterna behöver säkerställa. I vissa fall kan en intersektionell analys, som tar hänsyn till fler perspektiv samtidigt, vara relevant. |
| ■ b) Eventuell variation i utfall mellan olika delar inom organisationen. | Till exempel olika kontor eller regioner som handlägger samma sak. |
| ■ c) Eventuell variation i utfall utifrån attribut hos handläggaren. | Till exempel erfarenhet/utbildning. |
| ■ d) Eventuell variation utifrån egenskaper hos ärendet. | Till exempel handläggningstid eller komplexitet |

För att kunna bryta ner informationen i fler dimensioner, till exempel utifrån könet på den som ärendet gäller och utifrån olika geografiska eller organisatoriska delar i myndigheterna, krävs ofta såväl ett större som stratifierat urval. Ett väl utformat urval kan även ligga till grund för multivariata analyser som i större omfattning tar hänsyn till faktorer som kan förklara eventuella skillnader i rättslig kvalitet mer i detalj. Den sortens analyser kräver dock ofta urvalsstorlekar som är svåra att få till med rimlig resursåtgång ifall materialinsamlingen primärt sker genom manuell aktgranskning.

Ett alternativ till att utöka urvalet för att kunna mäta detta är att aggregera data från samma ärendetyp under ett antal år och göra den sortens beräkningar lite mer sällan. Detta har dock nackdelen att det kan tillkomma variabilitet mellan perioderna, exempelvis på grund av uppdatering av granskningsmallar, regelverk eller att det är olika personer som granskar vid de olika tillfällena.

Senast uppdaterad:
2023-02-23

Innehållet är granskat:
2025-10-13