# Grundläggande bestämmelser om beställningsbemyndiganden

---

För att en myndighet ska kunna göra ekonomiska åtaganden och binda upp framtida anslag behöver myndigheten i vissa fall ha ett av regeringen beslutat beställningsbemyndigande. Här beskriver vi systemet för beställningsbemyndiganden och de grundläggande bestämmelserna.

Myndigheter disponerar anslag för att finansiera den verksamhet som regeringen har reglerat i instruktion eller annan förordning. Det är riksdagen som anvisar anslag och regeringen som i sin tur tilldelar myndigheterna anslag. Anslag anvisas och tilldelas så att det ska täcka verksamhetens utgifter under ett budgetår.

## Beställningsbemyndiganden möjliggör långsiktighet

För att en myndighet ska kunna bedriva verksamhet med längre perspektiv än det pågående året behöver myndigheten få ett beställningsbemyndigande av regeringen i ett regleringsbrev. Regeringen beslutar alltså om ett beställningsbemyndigande för att myndigheten ska kunna göra ekonomiska åtaganden som medför utgifter under senare budgetår än det år som regleringsbrevet avser. Det vill säga sådana åtaganden som kräver framtida anslagsmedel. På så sätt upprätthålls budgetens ettåriga perspektiv.

Det grundläggande skälet till systemet med beställningsbemyndiganden är att det på många statliga områden är nödvändigt att göra ekonomiska åtaganden som löper över flera år. Detta gäller inte bara i typiska investeringsverksamheter, utan även i stödverksamheter där ett års bidragsbeslut i många fall leder till utbetalningar under kommande år.

Baserat på myndigheternas budgetunderlag begär regeringen beställningsbemyndiganden i budgetpropositionen. Därmed får riksdagen information om hur stora anslag som riksdagen binder upp genom att fatta dessa beslut. Ett beställningsbemyndigande kan alltså ses som ett löfte om att riksdagen kommer att anvisa nödvändiga anslagsmedel i framtiden för de ekonomiska åtaganden som myndigheter gör med stöd av bemyndigandena.

Beställningsbemyndigandet anger det högsta belopp som samtliga ekonomiska åtaganden för ett visst ändamål får uppgå till i slutet av budgetåret.

## Reglerna utgår från regeringsformen

Reglerna om beställningsbemyndiganden har sin grund i regeringsformen. I 9 kap. 7 § framgår att regeringen inte får använda anslag och inkomster på annat sätt än vad riksdagen har bestämt. Regeringen får inte heller utan att riksdagen har medgett det ta upp lån eller göra andra ekonomiska åtaganden för staten (9 kap. 8 §). Utgångspunkten är alltså att det måste finnas ett beställningsbemyndigande, det vill säga ett medgivande från riksdagen, för att binda upp framtida anslag.

Vilka ekonomiska åtaganden som kräver ett beställningsbemyndigande regleras i 6 kap. 1–2 §§ budgetlagen (2011:203). Bestämmelserna begränsar regeringens, och därmed också myndigheternas, möjligheter att göra ekonomiska åtaganden som binder upp framtida anslag.

## Vad är ett ekonomiskt åtagande?

Med ekonomiskt åtagande avses ett avtal eller en utfästelse som är bindande och som leder till framtida utgifter vilka ska finansieras med anslag. Det framgår av [23 § Ekonomistyrningsverkets föreskrifter och allmänna råd (ESVFA 2022:2) om anslag och inkomsttitlar](/ea-regelverket/finansiering/anslagsforordningen/#k-bestallningsbemyndiganden "https://forum.esv.se/ea-regelverket/finansiering/anslagsforordningen/#k-bestallningsbemyndiganden").

Ett internt beslut hos myndigheten utgör däremot inte ett ekonomiskt åtagande. När det gäller till exempel lämnade bidrag uppkommer ett ekonomiskt åtagande alltså först när det finns en utfästelse till bidragsmottagaren att betala ut bidrag.

Exempel på ett ekonomiskt åtagande

Myndighet A tecknar under år 0 (innevarande år) ett avtal med Leverantör X om leverans av varor kopplat till ett av myndighetens projekt som finansieras med anslag. Avtalet sträcker sig över tre budgetår: år 0, år 1 och år 2.

För Myndighet A innebär avtalet ett ekonomiskt åtagande som medför utgifter under flera kommande budgetår (år 1 och 2). För att Myndighet A ska kunna ingå avtalet med Leverantör X behöver det ekonomiska åtagandet rymmas inom myndighetens beslutade beställningsbemyndigande för år 0.

## Alla ekonomiska åtaganden kräver inte beställningsbemyndiganden

Regeringen föreslår i budgetpropositionen att riksdagen ska besluta om beställningsbemyndiganden för aktuella anslag. I ändringsbudgetar på våren och hösten kan regeringen antingen föreslå att riksdagen ska besluta om nya beställningsmyndiganden eller öka befintliga beställningsbemyndiganden.

Om ett ekonomiskt åtagande ska finansieras med bidrag eller avgifter som myndigheten får disponera binds inga framtida anslag upp. Då behöver myndigheten inget beställningsbemyndigande. Sådana åtaganden ska inte heller finnas med i redovisningen av beställningsbemyndiganden i årsredovisningen. Myndigheten behöver inte heller något beställningsbemyndigande för att göra utbetalningar som är reglerade i lag eller som regeringen har beslutat via regleringsbrev eller särskilt regeringsbeslut. Det gäller under förutsättning att såväl belopp som tidpunkt för utbetalning är reglerat.

Det finns särskilda regler för ekonomiska åtaganden i den löpande verksamheten.

Mer om [Åtaganden utan krav på bemyndigande](/redovisning-och-finansiering/anslag-och-inkomsttitlar/bestallningsbemyndiganden/ataganden-utan-krav-pa-bemyndigande/ "Åtaganden utan krav på bemyndigande").

## Beställningsbemyndiganden regleras i anslagsförordningen

Reglerna om beställningsbemyndiganden finns i [17 och 18 §§ anslagsförordningen](/ea-regelverket/finansiering/anslagsforordningen/#k-bestallningsbemyndiganden-p-17 "https://forum.esv.se/ea-regelverket/finansiering/anslagsforordningen/#k-bestallningsbemyndiganden") och i Ekonomistyrningsverkets föreskrifter och allmänna råd om anslag och inkomsttitlar.

För det ändamål och intill det belopp som regeringen har beslutat för budgetåret, får en myndighet beställa varor eller tjänster samt besluta om bidrag, ersättning, lån eller liknande, som medför utgifter under följande budgetår. Det framgår av 17 § första stycket anslagsförordningen.

Ett beställningsbemyndigande är ettårigt. Myndigheten behöver alltså begära ett nytt beställningsbemyndigande om myndigheten behöver göra nya ekonomiska åtaganden kommande budgetår. Ett outnyttjat beställningsbemyndigande eller del av bemyndigande kan därmed inte ”sparas” och nyttjas efterföljande år.

Om myndigheten inte har för avsikt att göra nya ekonomiska åtaganden behövs inget nytt beställningsbemyndigande för att utgifter som hör till tidigare gjorda åtaganden ska kunna redovisas mot anslag kommande år.

Om regeringen har beslutat om ett beställningsbemyndigande ska alla ekonomiska åtaganden som ännu inte har redovisats mot anslag redovisas i myndighetens årsredovisning och rymmas inom det beslutade bemyndigandet. Det gäller dels ekonomiska åtaganden som myndigheten har gjort under innevarande år och som ska finansieras med framtida anslag, dels ekonomiska åtaganden som myndigheten har gjort under tidigare år med stöd av tidigare beslutade beställningsbemyndiganden med samma ändamål.

## Uppställningsformen i årsredovisningen

Uppställningsformen för hur myndigheter ska redovisa sina beställningsbemyndiganden i årsredovisningen finns i [bilaga 3 till Ekonomistyrningsverkets föreskrifter och allmänna råd om årsredovisning och budgetunderlag.](/ea-regelverket/redovisning/arsredovisning-och-budgetunderlag/#k-bilagor-till-foreskrifterna)

[Mer information om att redovisa beställningsbemyndiganden i årsredovisningen.](/redovisning-och-finansiering/anslag-och-inkomsttitlar/bestallningsbemyndiganden/redovisa-i-arsredovisningen/ "https://forum.esv.se/redigera/cms#context=epi.cms.contentdata:///59156&viewsetting=viewlanguage:///sv")

Senast uppdaterad:
2024-11-29

Innehållet är granskat:
2025-10-30