# Redovisning mot anslag på statens budget

---

Myndigheterna ska varje månad redovisa sina utgifter i anslagsfinansierade verksamheter mot anslag som de disponerar på statens budget, och rapportera in utfallet till statsredovisning i statens informationssystem Hermes. Här går vi igenom vid vilken tidpunkt myndigheter ska redovisa utgifter mot anslag.

Redovisning och budgetering mot anslag utgår från budgetlagens (2011:203) indelning i förvaltningsutgifter, utgifter för transfereringar och övriga utgifter. Regler för vid vilken tidpunkt, löpande under året och vid årets slut, som myndigheterna ska redovisa sina utgifter mot anslag finns i 12 och 14 §§ anslagsförordningen (2011:223). Med utgift avses här alla transaktioner och händelser som myndigheter ska finansiera med anslag.

Läs mer om vilken information som en myndighet ska lämna i årsredovisningen under [Sammanställning av information om anslag och inkomsttitlar i anslagsredovisning](/redovisning-och-finansiering/anslag-och-inkomsttitlar/redovisning-av-anslag/sammanstallning-av-information-om-anslag-och-inkomsttitlar-i-anslagsredovisning/).

## Förvaltningsutgifter redovisas på kostnadsmässig grund

Myndigheten ska redovisa förvaltningsutgifter på kostnadsmässig grund, det vill säga vid den tidpunkt som kostnaden uppstår i verksamheten.

Det som avgör om en utgift är en förvaltningsutgift är en kombination av utgiftens karaktär och hur regeringen hanterar den i styrningen. Förvaltningsutgifter avser i huvudsak kostnader som redovisas i avsnittet Verksamhetens kostnader i myndighetens resultaträkning. Det innebär att transfereringar inte är en del av förvaltningsutgifterna. Det framgår av 11 § Ekonomistyrningsverkets föreskrifter och allmänna råd (ESVFA 2022:3) om anslag och inkomsttitlar.

Vissa verksamhetskostnader är dock inte förvaltningsutgifter, till exempel

* avskrivningar på infrastrukturella anläggningstillgångar
* räntor på statsskulden
* kostnader för avhjälpande av miljöskador.

Det tydliggörs av reglerna i 12 § anslagsförordningen.

I vissa fall kan en myndighet bli skyldig att betala ut en ersättning eller skadestånd till en leverantör eller en enskild. Vad som avgör om det är en förvaltningsutgift eller exempelvis en transferering är den grundläggande transaktionen, det vill säga händelsen som har orsakat att en myndighet ska betala ett skadestånd. Om en ersättning eller skadestånd avser verksamhetens kostnader bör ni alltså redovisa utgiften på kostnadsmässig grund.

## Utgifter för transfereringar redovisas när betalning sker

Utgifter för transfereringar ska redovisas mot anslag när betalning sker, enligt 12 § anslagsförordningen. Normalt är en betalning den tidpunkt då likvida medel betalas ut. Därför brukar kassamässig redovisning användas i vissa fall.

En betalning kan dock ske vid ett annat tillfälle än då likvida medel betalas ut, till exempel om myndigheten har överlämnat ett betalkort som kan användas av bidragsmottagaren. I dessa fall ska ni redovisa utgifter mot anslag vid den tidpunkt som mottagaren har rätt att disponera medlen, oberoende av om det har skett några transaktioner på betalningskortet.

Varor och tjänster som myndigheten anskaffar för att överlämna till bidragsmottagare likställs med en förvaltningsutgift. Dessa ska ni därmed redovisa på kostnadsmässig grund. Om privatpersoner eller företag anskaffar varor och tjänster som myndigheten betalar ut en ersättning för efter att en rekvisition har lämnats till myndigheten, ska ni redovisa dessa utgifter mot anslag först när ersättningen betalas ut till bidragsmottagaren.

Om bidragsmottagaren har en skyldighet att återbetala ett bidrag ska transaktionen redovisas mot statens budget vid det tillfälle som betalningen sker, oberoende av om återkravet ska redovisas mot anslag eller inkomsttitel på statens budget. Myndigheten ska alltså använda kassamässig redovisning både vid utbetalning av bidrag och när återkrav uppstår.

En finansiell ersättning eller skadestånd som kan hänföras till transfereringar bör myndigheten redovisa först när betalningen regleras, det vill säga inte vid den tidpunkt som kostnaden redovisas i resultaträkningen.

## Övriga utgifter redovisas vid fakturering eller när betalning sker

Övriga utgifter är utgifter som inte är förvaltningsutgifter eller utgifter för transfereringar, till exempel kapitaltillskott till statliga bolag, utlåning och räntor på statsskulden. Det är huvudsakligen fråga om så kallade kapitaltransaktioner där myndigheten inte redovisar någon kostnad när utgiften uppstår.

Övriga utgifter redovisar ni vid det tillfälle som myndigheten får en faktura från en leverantör. Om leverantören inte skickar någon faktura, redovisar ni övriga utgifter när betalning sker eller vid den tidpunkt där myndigheten har en skyldighet att betala ut medel.

Ibland kan det vara svårt att avgöra om en transaktion är en förvaltningsutgift eller en övrig utgift. I anslagsförordningen finns vissa klargörande regler om att utgifter för avhjälpande av miljöskador på mark, vattenområde eller grundvatten är en övrig utgift. Myndigheten ska alltså redovisa dessa utgifter mot anslag på utgiftsmässig grund, det vill säga det år som åtgärderna utförs. Anslaget påverkas därmed inte vid det tillfälle som ni redovisar en avsättning för avhjälpande av miljöskador, om utgiften uppstår vid ett senare tillfälle.

Notera att det finns särskilda regler för anslag som används för att finansiera investeringar i tillgångar, som vi går igenom i nästa avsnitt.

## Utgifter för anskaffning av tillgångar redovisas till anskaffningsvärdet

När en anläggningstillgång finansieras med anslag vid anskaffningstillfället ska myndigheten redovisa utgiften mot anslag med ett belopp som motsvarar tillgångens anskaffningsvärde. Anskaffningsvärdet är det belopp som en tillgång tas upp till i balansräkningen.

Om myndigheten bygger upp en anläggningstillgång under året ska ni redovisa årets utgifter som ökar anskaffningsvärdet i balansräkningen mot anslag. Ni redovisar alltså mot anslag i takt med att en tillgång uppförs, om myndigheten bedömer att den har kontroll över tillgången.

Även upplupna kostnader som är hänförbara till tillgångar som en leverantör inte har fakturerat vid bokslut bör ingå i anskaffningsvärdet, och därmed redovisas mot anslag. Utbetalningar av förskott till en leverantör, som är vanliga vid entreprenadkontrakt, ska ni dock inte redovisa mot anslag.

Regering kan i vissa fall besluta om att även tillgångar som används i myndighetens verksamhet ska finansieras med anslag. Det görs i sådana fall normalt i regleringsbrevet under anslagsvillkoren för aktuellt anslag.

Mer information om redovisning och finansiering av anläggningstillgångar finns på sidorna om [anläggningstillgångar](/redovisning-och-finansiering/anlaggningstillgangar/ "anläggningstillgångar").

## Krav på redovisning mot anslag löpande under året

Myndigheterna har skyldighet att rapportera sitt ekonomiska utfall till statsredovisningen varje månad. Normalt är det bokföringsskyldigheten som ligger till grund för vad som ska redovisas mot anslag. Det är alltså förordningen (2000:606) om myndigheters bokföring som reglerar vad myndigheten ska redovisa respektive månad.

Om en verksamhet delvis finansieras av anslag är det viktigt att anslagsförbrukningen under året blir rättvisande. Det innebär att myndigheten varje månad bör redovisa utifrån en bedömd andel av finansieringen. Ni kan antingen redovisa varje enskild transaktion mot anslag eller redovisa baserat på en summering av bokföringsrapporter.

Även om förvaltningsutgifter ska redovisas på kostnadsmässig grund mot anslag finns det inga krav att göra fullständiga periodiseringar månadsvis. Myndigheter är dock skyldiga att redovisa avskrivningar av anläggningstillgångar och periodisera hyror varje månad. Därutöver finns även en skyldighet att periodisera andra utgifter som har en stor påverkan på månadens utfall för ett enskilt anslag. Vid den löpande redovisningen behöver ni inte ta hänsyn till månadens förändring av semesterlöneskulden.

Senast uppdaterad:
2023-02-23

Innehållet är granskat:
2025-10-30