# Avskrivning av anläggningstillgångar

---

Den del av en anläggningstillgång som har förbrukats under en redovisningsperiod ska redovisas som en avskrivningskostnad i myndighetens resultaträkning. Här beskriver vi hur olika avskrivningsmetoder tillämpas, från vilken tidpunkt en tillgång ska börja skrivas av och om myndigheten ska justera avskrivningsplanen eller skriva ned en tillgång om nyttjandeperioden ändras.

Utgångspunkten för att redovisa avskrivningar är att allteftersom en anläggningstillgång används i myndighetens verksamhet förbrukas den. Den del av tillgången som har förbrukats under en redovisningsperiod ska redovisas som en avskrivningskostnad i myndighetens resultaträkning. Av praktiska skäl är det svårt att få avskrivningskostnaden i varje period att exakt motsvara förbrukningen av tillgången, men de ska matcha varandra i stort och över tid.

För större eller sammansatta objekt ska myndigheten överväga komponentredovisning, där varje komponent har en individuell avskrivningsplan.

[Mer om komponentredovisning](/redovisning-och-finansiering/anlaggningstillgangar/anskaffning/komponentredovisning/)

## Olika avskrivningsmetoder

Avskrivningar ska motsvara det belopp som myndigheten har fastställt i sin avskrivningsplan. Planen ska utgå ifrån anskaffningsvärdet, med beaktande av ett eventuellt beräknat restvärde. Avskrivningsmetoden ska också framgå av planen, liksom under hur lång tid anskaffningsvärdet ska fördelas.

Det finns olika metoder för avskrivningar:

* **Linjär avskrivning** är den absolut vanligaste och innebär att tillgången skrivs av med en lika stor andel av anskaffningsvärdet varje år.
* **Progressiv avskrivning** innebär att storleken på avskrivningarna ökar för varje år.
* **Regressiv avskrivning** innebär att storleken på avskrivningarna minskar varje år.

Myndigheten bör välja den linjära avskrivningsmetoden om det inte finns särskilda skäl att tillämpa någon av de andra metoderna. Sådana särskilda skäl kan exempelvis vara att en maskins förbrukningstakt är starkt kopplad till antal producerade enheter. Tillgångens förbrukning avspeglas i sådana fall bättre om avskrivningsplanen kopplar till andelen producerade enheter.

## Tillgångar skrivs av från när de kan tas i bruk

Tillgångar ska börja skrivas av från och med den tidpunkt (månad) då tillgången kan tas i bruk för avsedd verksamhet. Det är alltså när tillgången kan tas i bruk och inte när den faktiskt tas i bruk som avgör när den ska börja skrivas av.

Det innebär exempelvis att myndigheten inte bör påbörja avskrivningen av en maskin som är levererad och betald, men där installationen ännu inte är genomförd eller om en viss komponent saknas.

I ett annat fall kan myndigheten i stället ha fått tillgången men valt att inte börja använda den, exempelvis eftersom att en nyrekrytering har försenats eller att det ännu är oklart hur verksamheten ska genomföras. I sådana fall bör avskrivningen av tillgången ändå påbörjas eftersom den kan tas i bruk, även om den ännu inte faktiskt har tagits i bruk.

Vid köp av fastigheter påbörjas avskrivningarna från och med överlåtelsedatumet, vilket ofta sammanfaller med tillträdesdatum. För en egentillverkad anläggning påbörjas avskrivningarna den månad då tillgången är färdigställd och kan tas i bruk för avsett ändamål.

Om tillgången utgörs av delar som levereras separat bör myndigheten påbörja avskrivningen i samband med varje delleverans, förutsatt att myndigheten kan använda den del av tillgången som har levererats i verksamheten.

Exempel: Avskrivning av materiella anläggningstillgångar finansierade med lån i Riksgäldskontoret

En myndighet köper en maskin. Enligt kontraktet har köpet kommit till stånd den 1 maj år 1. Maskinen levereras och färdigställs (med samtliga delar som behövs för att den ska fungera) och kan därmed tas i bruk den 1 juni år 1.

Myndigheten redovisar maskinen på följande sätt:

* Avskrivningar påbörjas från och med juni månad och avskrivningskostnaden bör då också redovisas mot anslag.
* Avskrivningar bör redovisas mot anslag månadsvis enligt ESV:s allmänna råd till 14 § anslagsförordningen (2011:223).

Samma myndighet köper en annan maskin, som består av flera delar. Hela maskinen ska vara klar den 1 oktober år 1. Den första delen levereras, färdigställs och kan tas i bruk i juli år 1, trots att resten av tillgången ännu inte finns på plats. Den andra delen levereras, färdigställs och kan tas i bruk i september.

Myndigheten redovisar maskinen på följande sätt:

* Avskrivningen av den första delen påbörjas från och med juli månad då den kan tas i bruk.
* Den andra delen är betydligt billigare än den första och därför väntar myndigheten med att påbörja avskrivning av den andra delen fram tills dess att hela tillgången är på plats och kan tas i bruk den 1 oktober.

Myndigheten bedömer trots detta att kravet på en rättvisande redovisning av kostnaderna är uppfylld.

## Justera avskrivningsplanen eller skriv ned värdet på tillgången om nyttjandeperioden ändras

Myndigheterna bör ompröva nyttjandeperioden för sina anläggningstillgångar löpande, dock senast vid bokslutet. Vid en ny bedömning kan det ibland visa sig att en tillgångs nyttjandeperiod inte längre stämmer överens med myndighetens bedömning vid anskaffningstidpunkten.

Om en ny bedömning väsentligt avviker från tidigare bedömningar justerar myndigheten avskrivningsbeloppen i avskrivningsplanen för innevarande och framtida perioder. I vissa fall kan myndigheten också behöva göra en nedskrivning.

### Ändra avskrivningsplanen vid väsentliga avvikelser

Om myndigheten bedömer att en tillgång kommer att få en väsentligt kortare nyttjandeperiod än beräknat, eftersom tillgången förbrukas snabbare än planerat, bör värdeminskningen i första hand korrigeras genom att myndigheten justerar avskrivningsplanen. På så sätt avspeglar avskrivningarna den faktiska förbrukningen på ett bättre sätt.

En tillgång kan även visa sig ha en nyttjandeperiod som är väsentligt längre än vad myndigheten förväntade sig vid anskaffningen. Även en sådan avvikelse hanterar myndigheten genom att korrigera avskrivningsplanen.

### Mindre avvikelser kräver ingen korrigering

Myndigheten behöver dock inte göra någon korrigering om den nya nyttjandeperioden bara skiljer sig något år mot vad som initialt fastställdes, eller om det rör sig om tillgångar som inte är av beloppsmässigt stort värde.

### Skriv ned tillgångar i verksamheter som upphört eller ändrat inriktning

Om verksamheten i stället har upphört eller ändrat inriktning och det inte finns någon alternativ användning för tillgången, redovisar myndigheten en nedskrivning. I dessa fall har inte tillgången längre något värde för verksamheten utan bör redovisas till nettoförsäljningsvärdet, om detta är lägre än det redovisade värdet.

I vissa fall kan en justering av avskrivningsplanen även behöva kompletteras med en nedskrivning. Det kan i undantagsfall bli aktuellt om tillgången i slutet av året efter att avskrivningsplanen ändras har ett bokfört värde som myndighet bedömer inte är rättvisande.

### Skillnaden mellan ändrad avskrivningstid och nedskrivning

Som exemplen visar finns det en viktig skillnad mellan ändrad avskrivningstid och nedskrivning. Avskrivningstiden bör myndigheten ändra för att på ett bättre sätt avspegla den faktiska förbrukningen av en tillgång över tid. En nedskrivning däremot, redovisas när en tillgång har minskat väsentligt i värde.

[Mer om nedskrivning och uppskrivning av anläggningstillgångar](/redovisning-och-finansiering/anlaggningstillgangar/innehav/nedskrivning-och-uppskrivning/)

[Mer om avyttring av anläggningstillgångar i staten](/redovisning-och-finansiering/anlaggningstillgangar/avyttring/ "Mer om avyttring av anläggningstillgångar i staten")

## Avskrivning vid finansiell leasing

En tillgång som innehas genom ett finansiellt leasingavtal skrivs av enligt de principer som myndigheten har fastställt för den aktuella tillgångstypen. Leasing är en finansieringsform – att jämföra med exempelvis lån – och påverkar därför inte avskrivningarna. Det gäller förutsatt att det rör sig om finansiell leasing och att tillgången har redovisats i myndighetens balansräkning.

[Mer om leasing som finansieringsform](/redovisning-och-finansiering/anlaggningstillgangar/finansiering/leasing/)

## Tillgångar som inte skrivs av

Tillgångsslaget mark skrivs inte av, eftersom mark normalt har en obegränsad nyttjandeperiod. Om värdet av någon anledning minskar redovisas detta som en nedskrivning. En sådan situation kan till exempel uppstå om tillgångarnas användning i verksamheten har förändrats. För fastigheter som klassificeras som omsättningstillgångar görs inte heller några avskrivningar.

Tillgångar som till följd av sitt natur- eller kulturhistoriska värde innehas i syfte att bevaras för framtida generationer bör inte heller skrivas av. Ett sådant exempel är museisamlingar. Att dessa tillgångar inte skrivs av beror på att myndigheten innehar dem för att bevara tillgångarna i det skick som de hade vid anskaffningstidpunkten, och att de därmed inte förbrukas över tid.

För att kunna bevara tillgången för framtida generationer behöver myndigheter ofta lägga ned kostnader för underhåll, som inte påverkar anskaffningsvärdet utan redovisas som kostnader det år underhållet sker.

[Mer om redovisning av natur- och kulturtillgångar](/redovisning-och-finansiering/anlaggningstillgangar/sarskilda-anlaggningstillgangar/natur--och-kulturtillgangar/)

Senast uppdaterad:
2025-05-15

Innehållet är granskat:
2025-10-15