SemantikaEU/povjemo-CH huggingface dataset:
Vprašanje: Kaj je bibliografija?
Odgovor: Bibliografija (grško biblio /biblios/ v pomenu knjiga in graphos, pisati, risati) je urejen seznam tiskanih del. Bibliografija je strokovno-znanstvena dejavnost, ki zbira, vrednoti, izbira, vsebinsko analizira in opisuje tiskane ali drugače razmnožene javnosti namenjene tekste - bibliografske enote - ter te opise klasificira, ureja in navadno v obliki urejenih popisov tudi publicira z namenom dajati informacije o literaturi in s tem pripomočke za strokovno delo.
Kontekst: Z izrazom bibliografija pa poimenujemo tudi rezultate bibliografovega dela, to so: blibliografske sezname in urejene popise literature vseh vrst ter delo z njimi. Končno nam pomeni izraz bibliografija tudi nauk o teoretičnih in metodičnih osnovah bibliografovega dela.
Vir: Bibliografija - Wikipedija, prosta enciklopedija. https://sl.wikipedia.org/wiki/Bibliografija (20. 12. 2023)
Vprašanje: Kaj je biografija?
Odgovor: Biografija (iz grške besede Bios = življenje in graphein = pisati) ali življenjepis je vrsta literature ali drugega občila (npr. film), osnovana na zapisu dogodkov individualnega življenja. Gre za besedilo, v katerem so v resničnem zaporedju predstavljeni pomembnejši dogodki in dosežki iz življenja kake osebe.
Vir: Biografija - Wikipedija, prosta enciklopedija. https://sl.wikipedia.org/wiki/Biografija (20. 12. 2023)
Vprašanje: Kdo je Nejč Slapar?
Odgovor: Nejč Slapar je umetnik, "ki z izčiščeno risbo, natančnostjo, prostorskimi iluzijami in grafičnimi znaki gledalca največkrat sooča z zanj značilno sugestivno imaginarno krajino, izpolnjeno z bizarno voluminoznostjo, fantastično sporočilnostjo, erotiko in alegoričnim podtonom."
Vir: Izrazni eskapizem Nejča Slaparja, 2016.
Vprašanje: Kaj je Knjiga mojih dni?
Odgovor: Knjiga mojih dni je serija 31 risb v linearnih nizih, spominjajočih na klasični strip v pasicah, avtor je Nejč Slapar.
Kontekst: Risbe iz sklopa Knjiga mojih dni so v vseh ozirih eskapistične in prav v tem je njihova vrednost.
Vir: Izrazni eskapizem Nejča Slaparja, 2016.
Vprašanje: Kdaj je bil postavljen mariborski železniški most?
Odgovor: Mariborski most, prvotno lesen, premostitveni objekt na reki Dravi, je bil zgrajen med letoma 1844 in 1846.
Vir: Mariborski železniški most, Maribor, 2016, 3
Vprašanje: Kdo je zasnoval mariborski železniški most?
Odgovor: Mariborski železniški most je zasnoval inženir Carl vitez Ghega.
Kontekst: Kmalu je dvotiren most postal dotrajan in ni zmogel zadostiti potrebam svojega časa, zato je uprava Južne železnice po lastnih načrtih zgradila novega, uporabljati so ga začeli leta 1866. Med letoma 1848 in 1950 je bil obnovljen.
Vir: Mariborski železniški most, Maribor, 2016, 3
Vprašanje: Kateri je največji železniški most v Sloveniji?
Odgovor: Največji železniški most v Sloveniji je mariborski železniški most.
Vir: Mariborski železniški most, Maribor, 2016, 3
Vprašanje: Kateri je najstarejši železniški most v Sloveniji?
Odgovor: Najstarejši železniški most v Sloveniji je mariborski železniški most.
Kontekst: Od leta 1992 je zaščiten kot spomenik lokalnega pomena in vpisan v register nepremične kulturne dediščine RS.
Vir: Mariborski železniški most, Maribor, 2016, 3
Vprašanje: Kdaj je nastal prvi načrt železniške povezave med avstrijsko prestolnico in Jadranom?
Odgovor: Prvi načrt železniške povezave med avstrijsko prestolnico in Jadranom je nastal leta 1830. Pripravil ga je profesor mineralogije in blagoznanstva na dunajskem politehničnem inštitutu Franz Xaver Riepl,
Vir: Mariborski železniški most, Maribor, 2016, 3
Vprašanje: Kdaj se prvič omenjajo ljubljanske Poljane?
Odgovor: Poljane se omenjajo leta 1364 v zvezi z mlinom na Ljubljanici, ko je vojvoda Rudolf dovolil Dankchwartu Zellenpergerju, da poveča število koles "an irr mul ze Polan auf der Laibach gelegen."
Vir: Poljansko predmestje, Ljubljana, 2013, 7.
Vprašanje: Kako so Ljubljančani v preteklosti imenovali Krekov trg?
Odgovor: Ljubljančani so Krekov trg imenovali tudi Krompirjev trg, saj so tam do leta 1928 prodajali krompir in zelje na debelo.
Vir: Poljansko predmestje, Ljubljana, 2013, 12.
Vprašanje: Kdaj je bil odprt Zmajski most v Ljubljani?
Odgovor: Zmajski most je bil odprt 4. oktobra 1901.
Kontekst: Je zanimiv in pomemben objekt secesijskega obdobja, je prvi železobetonski most v Ljubljani in na slovenskem ozemlju, na njem so prvič položili asfaltno prevleko.
Vir: Poljansko predmestje, Ljubljana, 2013, 15.
Vprašanje: Kdo je projektiral Zmajski most?
Odgovor: Zmajski most je tehnično projektiral Josef Melan, arhitekturno pa oblikoval Jurij Zaninovich.
Kontekst: Most so sprva imenovali Jubilejni most, z njim so namreč počastili 40-letnico vladanja cesarja Franca Jožefa I.
Vir: Poljansko predmestje, Ljubljana, 2013, 15.
Vprašanje: Kaj je ljubljanska zapornica?
Odgovor: Zapornica na zaključku obzidanega korita Ljubljanice je monumentalno zasnovan funkcionalni tehnični objekt za uravnavo rečnega vodostaja z zanimivo projektirano tehnično rešitvijo ribje steze in kvalitetno oblikovanimi fasadami.
Kontekst: Naročilo za oblikovanje objekta je leta 1933 dobil arhitekt Jože Plečnik, a je leta 1939 izdelal nov načrt za zidavo rečne zapornice kot hiše na vodi. Zidavo so končali leta 1945.
Vir: Poljansko predmestje, Ljubljana, 2013, 17.
Vprašanje: Po kom je dobil ime Ambrožev trg v Ljubljani?
Odgovor: Na predlog župana Ivana Hribarja so trg leta 1898 poimenovali po Mihaelu Ambrožu (1808-1864), prvem narodnozavednem slovenskem županu Ljubljane v letih 1861-1864.
Vir: Poljansko predmestje, Ljubljana, 2013, 19.
Vprašanje: Kaj je Hrenov križ?
Odgovor: Hrenov križ je ena redkih ohranjenih javnih renesančnih umetnin v Ljubljani. Kamnito renesančno znamenje so postavili leta 1622 ob 25. obletnici škofovanja Tomaža Hrena in v spomin na zmago protireformacije. Na križu sta vklesana ime in geslo knezeškofa, voditelja protireformacije na Kranjskem Tomaža Hrena (1560-1630).
Vir: Poljansko predmestje, Ljubljana, 2013, 20.
Vprašanje: Kdaj je Ljubljana dobila Gasilski dom?
Odgovor: Gasilski oziroma Mestni dom je bil zgrajen leta 1899 na Krekovem trgu. V zgradbi je največ prostora fobilo Prostovoljno gasilsko društvo.
Kontekst: Tu so bili tudi upraviteljstvo Mestnega vodovoda in elektrarne, policijska stražnica, stražniška kasarna in Reševalna postaja.
Vir: Poljansko predmestje, Ljubljana, 2013, 25,
Vprašanje: Kdaj je svojo pot začelo Šentjakobsko gledališče?
Odgovor: Društvo Šentjakobsko gledališče je začelo svojo pot leta 1920 z delovanjem skupine prostovoljcev v otroškem zavetišču v Florjanski ulici. Naslednje leto je bila uprizorjena predstava Strindbergov Pelikan, leta 1927 pa je bil za tekočo sezono prvič razpisan abonma. Velik razmah je doživelo ,leta 1932 z vselitvijo v Mestni dom.
Vir: Šentjakobsko gledališče Ljubljana - Wikipedija, prosta enciklopedija. https://sl.wikipedia.org/wiki/%C5%A0entjakobsko_gledali%C5%A1%C4%8De_Ljubljana (28. 12. 2023)
Vprašanje: Kaj je Collegium Aloysianum?
Odgovor: Collegium Aloysianum je bil Alojzijev zavod v Ljubljani. Danes je v njegovih prostorih Teološka fakulteta UL.
Vir: Poljansko predmestje, Ljubljana, 2013, 29.
Vprašanje: Kje v Ljubljani se nahaja Rdeča hiša?
Odgovor: Mestni stanovanjski blok Rdeča hiša se nahaja na Poljanski cesti oziroma ob Poljanskem nasipu.
Kontekst: Blok med Poljansko cesto in Poljanskim nasipom je med letoma 1927 in 1929 postavila mestna občina na zemljišču, velikem okolio sedem tisoč kvadratnih metrov. Komplaks je primer funkcionalistično zasnovanega in oblikovanega stanovanjskega poslopja in je delo arhitekta Vladimirja Mušiča iz leta 1928.
Vir: Poljansko predmestje, Ljubljana, 2013, 43.
Vprašanje: Kaj je Lichtenturn?
Odgovor: Lichtenturn stoji na Poljanski cesti 22 (nekdanjem Ambroževem trgu 9) v Ljubljani, danes je stanovanjsko - poslovna stvba, imenovana tudi novi peglezen.
Kontekst: Poslopja, ki so bila na tem prostoru so skupaj z zemljo 1795 prešla v posest barona Lichtenturna, dedinja posestev jeleta 1878 poslopja darovala redu usmiljenih sester sv. Vincencija Pavelskega za pouk in vzgojo deklic sirot. Leta 1881 je šola postala javna. Po drugi svetovni vojni so šolo v Lichtenturnu združili z zasebnbo šolo Marijanišča v OŠ POljane. Stavbo Lichtenturn so porušili 1985, na tem mestu so zgradili poslovno-stanovanjski objekt.
Vir: Poljansko predmestje, Ljubljana, 2013, 45.
Vprašanje: Kaj je Marijanišče?
Odgovor: Marijanišče je na ljubljanski Poljanski cesti. Tu je leta 1882 Vincencijeva družba postavila zavod Marijanišče za revne dečke, zlasti sirote.
Kontekst: V teh prostorih je bil kasneje Dijaški ddom Ivana Cankarja in Zavod RS za šolstvo.
Vir: Poljansko predmestje, Ljubljana, 2013, 47.
Vprašanje: Kje je bila v Ljubljani t. i. domobranska vojašnica?
Odgovor: Domobranska vojašnica je bila na vogalu Poljanske in Roške ceste. Začeli so jo graditi leta 1891 kot cesarsko-kraljevo domobransko vojašnico za 27. domobranski pehotni polk. Danes ima lastništvo naz zgradbo mibnistrstvo za kulturo oziroma s prostori razpolaga Arhiv Republike Slovenije.
Vir: Poljansko predmestje, Ljubljana, 2013, 54.
Vprašanje: Kaj je cukrarna?
Odgovor: Cukrarna sodi med najpomembnejše industrijske objekte v prvi polovici 19. stoletju na Slovenskem, po velikosti je bila največji. Je edinstven spomenik kapitalističnega velobrata, ki je zgodaj uvedel parni stroj in moderen proizvodni postopek. Leta 1858 je požar uničil tovarno, skladišče, opremo in večino zaloge sladkorja. V cukrarni se je okoli 1870 nastanila državna tobačna tovarna in bila tam do 1872, ko je poslopje ponovno gorelo. Od leta 1873 do padca monarhije je bilo poslopje namenjeno za vojašnico. Lastništvo po prvi svetovi vojni je prešlo na podjetje pletenin in tkanin Josipa Kunca in nato Franca Urbanca.
Vir: Poljansko predmestje, Ljubljana, 2013, 64 isl.
Vprašanje: Po čem danes najbolj poznamo cukrarno?
Odgovor: Cukrarna je pomembna predvsem zato, ker se je tam pisala slovenska literarna zgodovina. V objektu sta živela in ustvarjala pesnika slovenske moderne Josip Murn Aleksandrov in Dragotin Kette. Cukrarna je bila zbirališče tudi za druge predstavnike moderne, npr. Ivana Cankarja in Otona Župančiča.
Vir: Poljansko predmestje, Ljubljana, 2013, 66.
Vprašanje: Kje je bilo ljubljansko mestno strelišče?
Odgovor: Meščansko strelišče je bilo v 16. stoletju na Streliški ulici. Kasneje je bila tam ljudska kuhinja, danes pa je Waldorfska šola.
Vir: Poljansko predmestje, Ljubljana, 2013, 73.
Vprašanje: Kje je Muzej najstarejše trte na svetu?
Odgovor: Muzej najstarejše trte na svetu je v Mariboru, Vojašniška ulica 14.
Kontekst: Objekt je v preteklosti služil kot shramba ledu. Novi program je v celoti namenjen Muzeju najstarejše trte. Razstava predstavlja življenje na Lentu od srednjega veka do današnjih dni. Navezuje se na bogato tradicijo vinogradništva na Spodnjem Štajerskem in medsebojnih povezav podeželja in mesta. V kletni etaži sta prostor za degustacijo vina in razstava ampelografskih upodobitev bratov Kreuzer iz 19. stoletja. Ob vhodu je zasnovano intimno vstopno dvorišče, nad katerim se dvigujeta pergola in sadika najstarejše trte.
Vir: Muzej najstarejše trte na svetu &#8211; Odprte hiše Slovenije. https://odprtehiseslovenije.org/objekt/muzej-najstarejse-trte-na-svetu/ (28. 12. 2023).
Vprašanje: Kaj je mariborski sodni stolp?
Odgovor: Sodni stolp v Mariboru je urejen kot večnamenski prireditveni prostor. Mogočen obokan opečni prostor parterja je zasnovan kot amfiteatralni prostor z dvižnimi tribunami. S ponovno vzpostavitvijo vrat na nivoju podesta novih stopnic se prostori Sodnega stolpa funkcionalno navežejo na prireditveni sklop minoritskega samostana. Obstoječi ambient vrhnje etaže, katerega odlika je impresivna
Vir: Sodni stolp &#8211; Odprte hiše Slovenije. https://odprtehiseslovenije.org/objekt/sodni-stolp/ (28. 12. 2023)
Vprašanje: Kje je Lutkovno gledališče Maribor?
Odgovor: Lutkovno gledališče Maribor se nahaja v davno opuščenem Vojašniški trg 2 A), a prenovljenem minoritskem samostanu. Pri prenovi je bila večina kakovostnih baročnih elementov stavbe ohranjenih. Velika dvorana, odrski stolp in vsa tehnologija so postavljeni v nov prostor v samostanskem atriju. Razsežnost velike dvorane v samostanskem atriju se lahko s premično tehniko stene prilagaja različnim vzdušjem v predstavah.
Vir: Lutkovno gledališče Maribor &#8211; Odprte hiše Slovenije. https://odprtehiseslovenije.org/objekt/lutkovno-gledalisce-maribor/ (28. 12. 2023)
Vprašanje: Kdaj se je v Ljubljani začeli sistematično poimenovati ulice?
Odgovor: V Ljubljani so začeli sistematično poimenovati ulice leta 1876.
Kontekst: O ljubljanskih ulicah je pisal Vlado Valenčič.
Vir: Zgodovina ulic. https://gis05.ljubljana.si/LjubljanskeUlice/UliceZgodovina.htm (28. 12. 2023)
Vprašanje: Kaj je toponamastika?
Odgovor: Toponomastika je taksonomska (stopenjsko razvršča) pomožna zgodovinska, geografska in jezikoslovna znanstvena veda, ki preučuje izvor in pomen krajevnih imen (toponimov). Ozko je povezana z zgodovino, etnologijo, kartografijo, jezikoslovjem in onomastiko (imenoslovjem na splošno).
Vir: toponomastika | POMOŽNE ZGODOVINSKE VEDE. https://pzv.splet.arnes.si/toponomastika/ (28. 12. 2023)
Vprašanje: Kaj je onomastika?
Odgovor: Onomástika (tudi onomatologíja, imenoslóvje; grško ounouma - ime) je jezikoslovna znanstvena veda (disciplina), ki obravnava osebna imena, priimke, vzdevke, hišna imena. Etnologiji pomaga osvetljevati družinsko, krajevno in družbeno zgodovino. Podobno vlogo ima toponomastika.
Vir: Onomastika - Wikipedija, prosta enciklopedija. https://sl.wikipedia.org/wiki/Onomastika (28. 12. 2023)
Vprašanje: Kje v Ljubljani je bila Blatna vas?
Odgovor: Blatna vas je bila severno od stare Ljubljane (kjer je danes Kolodvorska cesta, naselje je segalo do današnje Dalmatinove). Nastala je najpozneje v 16. stoletju, ime se je držalo vse do 1849, ko se je začelo staro ime naselja umikati novemu imenu - Kolodvorski ulici.
Vir: Andrejka, Zgodovina Hudovernikove hiše. Kronika slovenskih mest 7, št. 4 (1940).
Vprašanje: Katere so glavne značilnosti cerkve sv. Jožefa v Ljubljani?
Odgovor: Cerkev sv. Jožefa je edini primer beuronske, novoromanske arhitekture pri nas. V grobem je bila zgrajena v letih 1912-1913 po načrtih avstrijskega benediktinskega arhitekta p. Anzelma Wernerja. Zaradi izbruha prve svetovne vojne pa je Avstro-ogrska kopenska vojska prevzela zgradbo in jo uporabila kot vojašnico za 200 vojakov ter prehrambno skladišče. V vojaški upravi je ostala vse do leta 1921; naslednje leto je škof Jeglič cerkev končno blagoslovil 7 let po izgradnji. Leta 1941 je arhitekt Jože Plečnik izdelal načrt glavnega oltarja sv. Jožefa. Kip zanj je izdelal kipar Božidar Pengov. Po drugi svetovni vojni je socialistična oblast leta 1949 nacionalizirala cerkev in bližnje cerkvene zgradbe. V njej je nato do leta 1991 deloval prvi slovenski filmski studio Viba film (kasneje je bilo v njej skladišče filmskih kulis), leta 1996 ob prvem obisku papeža Janeza Pavla II., so cerkev in zgradbe denacionalizirali, cerkev v celoti prenovili ter območje vrnili jezuitom. Z 68,5 m je najdaljša cerkev ljubljanske nadškofije, ima največjo kupolo in drugi najvišji zvonik.
Vir: Poljansko predmestje, Ljubljana, 2013, 81. Cerkev sv. Jožefa, Ljubljana - Wikipedija, prosta enciklopedija. https://sl.wikipedia.org/wiki/Cerkev_sv._Jo%C5%BEefa,_Ljubljana (29. 12. 2023).
Vprašanje: Kje je vila Moskovič?
Odgovor: Vila Moskovič je v Ljubljani. bila je ena prvih hiš, ki so bile zgrajene v modnem funkcionalističnem slogu. Ko so začeli graditi Tivolsko cesto, so se njene poteze spremenile. Razkošna vila na Levstikovi ulici št. 15, ki je nekoč imela majhen bazen, je zamenjala mnogo lastnikov.
Vir: Zupančič. Usode ljubljanskih stavb, I, 10.
Vprašanje: Kaj so ljubljanski urbani kombajni?
Odgovor: T. i. urbani kombajni so vrstne hiše v Podgori v Šentvidu, ki jih je projektiral Ilija Arnautović.
Vir: Zupančič. Usode ljubljanskih stavb, I, 14.
Vprašanje: Kdo je bil Ilija Arnautović?
Odgovor: Ilija Arnautović se je rodil leta 1924 v Nišu. Študiral je na tehnični visoki šoli v Pragi. V Ljubljani se je udeležil seminarju Edvarda Ravnikarja; leta 1952 je diplomiral. V povojnem obdobju je v Ljubljani zgradil največ stanovanj, uveljavil se je z množično montažno gradnjo in soseskami (projektiral je stolpnice na Roški, v Savskem naselju, v Dravljah, Šiški, na Črnučah in za Bežigradom), a ni dobro poznan.
Vir: Zupančič. Usode ljubljanskih stavb, I, 16.
Vprašanje: Kje je bila v Ljubljani Trgovska akademija?
Odgovor: Trgovska akademija je bila v zgradbi današnje Ekonomske šole na Prešernovi cesti.
Kontekst: Zgradbo so začeli graditi leta 1933, končana je bila leto kasneje. Načrte je naredil Šubic. Prvi ravnatelj je bil prof. Karel Pirjevec.
Vir: Zupančič. Usode ljubljanskih stavb, I, 40 sl.
Vprašanje: Kam segajo začetki Tobačne tovarne?
Odgovor: Obsežen tovarniški kompleks, zgrajen med leti 1871 in 1890, se nahaja v Ljubljani med železniško progo Ljubljana – Trst, Tivolsko in Tržaško cesto ter Oražnovo ulico. Ljubljanski občinski svet je konec leta 1870 začrtano območje z ugodno prometno lego na tedanjem mestnem obrobju brezplačno odstopil industrijskem razvoju. Tobačna tovarno je bila ustanovljena leta 1871. Zanjo so na Dunaju pospešeno pričeli risati načrte istega leta in ti so bili hitro udejanjeni. Obratovati je tobačna tovarna sicer začela v prostorih Cukrarne, vendar pa so bili po požaru, ki je tragično zaznamoval prostore na Poljanskem nasipu, prisiljeni pospešiti gradnjo objekta na Tržaški.
Vir: DEDI - Tobačna tovarna - komentarji, http://www.dedi.si/dediscina/365-tobacna-tovarna, 3. 1. 2024
Vprašanje: Kdaj je bila v ljubljanski Tobačni tovarni proizvedena prva cigareta?
Odgovor: Prvo cigareto je ljubljanska tobačna tovarna proizvedla leta 1877, pomemben mejnik v proizvodnji pa je pomenilo uvajanje strojev za spajanje cigaret s filtrom. Leta 1957 je namreč na jugoslovanski trg vstopila cigareta Filter 57, ki je dolgo časa kraljevala na lestvici popularnosti med kadilci. Od šestdesetih let dalje se je tovarna namreč usmerjala predvsem v izdelavo cigaret, zmanjšala je proizvodnjo cigar, ki jo je v končni fazi tudi dokončno opustila. Zaradi zmanjšanje proizvodnje je Tobačna Ljubljana prodala stavbo na Tržaški 2, v kateri so zdaj številna podjetja in društva, med katerimi so nekatera povezana s sodobno slovensko umetnostjo – denimo ateljeji in arhitekturni biroji. V prostorih nekdanje tobačne tovarne je leta 2005 potekal grafične bienale, v preteklosti pa naj bi na Tržaški 2 imeli svoje začasne prostore islamska in judovska skupnost.
Vir: DEDI - Tobačna tovarna - komentarji, http://www.dedi.si/dediscina/365-tobacna-tovarna, 3. 1. 2024
Vprašanje: Kdaj je Tobačna tovarna prenehala s proizvodnjo?
Odgovor: Tobačna Ljubljana je proizvodno dejavnost ustavila leta 2004. Takrat so se pričele živahne razprave o usodi nekdanjih tovarniških prostorov. Od leta 1992 je v stavbi nekdanjega skladišča urejen Tobačni muzej, ki obiskovalce seznanja z zgodovino Tobačne Ljubljana in načinom življenja delavcev in delavk v tobačni industriji. Danes večino prostorov zaseda del Upravne enote Ljubljana. Sam prostor pa naj bi se v prihodnosti bistveno spremenil, saj bodo spomeniško nezaščitene objekte porušili, spomeniško zaščitene pa obnovili. "Tobačna mesto" bo večnamenska mestna četrt s stanovanjskim delom, poslovnimi prostori in objekti za kulturno-umetniško udejstvovanje.
Vir: DEDI - Tobačna tovarna - komentarji, http://www.dedi.si/dediscina/365-tobacna-tovarna, 3. 1. 2024
Vprašanje: Kdo je bil Josip Costaperaria?
Odgovor: Po končani prvi gimnaziji v Zagrebu je najprej študiral arhitekturo na Tehnični visoki šoli na Dunaju in potem v študijskem letu 1899/1900 na Akademiji upodabljajočih umetnosti na Dunaju pri Ottu Wagnerju. Študij je končal leta 1927 pri prof. dr. Clemensu Holzmeisterju na Akademie der bildenden Kunst na Dunaju. V času Avstro-Ogrske monarhije je živel v Trstu. Najprej je delal pri arhitektu Maksu Fabianiju in vodil gradnjo slovenskega Narodnega doma v Trstu in Trgovskega doma v Gorici. Ko je delal pri Konzorciju beneških inženirjev in konstrukterjev v Trstu, je naredil več manjših projektov, kot samostojen arhitekt pa Meščansko deško šolo v Postojni (1907–1909), šolo Cirila in Metoda in Živnostensko banko v Trstu. Po prvi svetovni vojni je v času države SHS in Kraljevine Jugoslavije zasnoval več pomembnih objektov v Ljubljani: Ljubljanski velesejem (1921), Ljubljanski dvor (1923–1925), hiši Šuklje (1928) in Dular (1930), vile in blok Šahovnica na Vrtači (1931–1933) in drugo. Bil je arhitekt senatorja in nekdanjega ljubljanskega župana Ivana Hribarja, družine von Pongratz na Bledu in kneza K. A. Auersperga, kot tudi član Rotary kluba Ljubljana in številnih žirij, društev ter kulturnih krogov. Znan je kot petkovec – v modernizem usmerjene skupine arhitektov, ki je bila opozicija Plečniku. Po drugi svetovni vojni je bil s strani nove oblasti obtožen zaradi sodelovanja pri Fiera di Lubiana leta 1941, ki je bil organiziran v času italijanske okupacije, vendar je bil kasneje oproščen. V biroju Projektivnega zavoda – Slovenija projekt je po drugi svetovni vojni naredil več prenov in novogradenj, najbolj kakovostno povojno delo pa je nadzidava sodne palače v Ljubljani (1949–1953).
Vir: Josip Costaperaria - Wikipedija, prosta enciklopedija, https://sl.wikipedia.org/wiki/Josip_Costaperaria, 3. 1. 2024.
Vprašanje: Kakšna je zgodba vile Lovšin?
Odgovor: Ljubljanska vila Lovšin je mojstrovina arhitekta Vladimirja Šubica, je ena najlepših hiš v mestu. Lovšinovo vilo krasijo Goršetovi kipi. Najmočnejši pečat ji je vtisnil Evgen Lovšin - pisatelj, predavatelj, preporodovec in prostozidar; njegov vpliv na razvoj sodobne Ljubljane je bil močan.
Vprašanje: Kdo je bil Evgen Lovšin?
Odgovor: Lovšin je bil v letih 1912 do 1914 med ustanovitelji in voditelji dijaške projugoslovanske revolucionarne organizacije Preporod in bil zato leta tik pred maturo izključen iz gimnazije ter obsojen in pol leta zaprt. Leta 1920 je diplomiral na Visoki šoli za svetovno trgovino na Dunaju. Pred vojno je služboval v Ljubljani (Jadranska banka, Pokojninski zavod za nameščence), Beogradu in Zagrebu, po vojni pa je bil najprej delegat ministrstva za industrijo pri Trboveljski premogokopni družbi, nato je pa od leta 1949 do 1965 delal na Inštitutu za ekonomiko in organizacijo podjetij na Ekonomski
fakulteti v Ljubljani, kjer je od 1947 tudi predaval od 1962 kot višji predavatelj. Kot član kulturno-literarne komisije pri PZS se je Lovšin ukvarjal z zgodovino planinstva v Sloveniji oziroma odkrivanja Julijskih Alp (uredil je publikacijo Valentin Stanič, prvi alpinist v Vzhodnih Alpah). Objavil je več knjig in preko 30 člankov, največ v Planinskem vestniku. Bil je častni član PD
Ljubljana-Matica; prejel je srebrni in zlati znak PZS.
Vir: Evgen Lovšin - Wikipedija, prosta enciklopedija, 3. 1. 2024.
Vprašanje: Kaj so šolske kronike?
Odgovor: Šplske kronike so eden najdragocenejših in najpomembnejših zgodovinskih virov za proučevanje razvoja šole, kraja ali širšega območja, etnoloških značilnosti, zdravstvenega stanja otrok, navad, dogodkov, jezika, običajev itd.
Vir: Šolske kronike. Proložnostna razstava, 1990, 1.
Vprašanje: Kaj je stanovanjska zadruga Progres?
Odgovor: To so vrstne hiše arhitekta Marka Šlajmerja na ljubljanskem Mirju, ki so ena prvih povojnih racionalnih pozidav in odraz skupinske akcije arhitektov, s katerimi so v času odpiranja v svet - po obnovi in prelomu s "sovjetskim modelom" - začeli uvajati urbane novosti v prestolnici.
Vir: Zupančič. Usode ljubljanskih stavb, I, 82.
Vprašanje: Katera ljubljanska stavba je imela prva dvigalo?
Odgovor: Prva ljubljanska stavba z dvigalom je bil t. i. mali nebotičnik na Igriški 3.
Kontekst: Ime je dobil po svojem večjem bratu na Slovenski cesti, čeprav je bil zgrajen leto dni pred njim, torej leta 1932.
Vir: Zupančič. Usode ljubljanskih stavb, I, 94.
Vprašanje: Kdaj je bila ustanovljena Realka v Ljubljani?
Odgovor: Realka v Ljubljani je bila ustanovljena leta 1872, zgrajena pa na Vegovi dve leti kasneje.
Kontekst: Po načrtih dunajskega arhitekta Alexandra Bellona sta monumentalno zgradbo postavila domača gradbenika Viljem Treo in Franc Faleschini.
Vir: Zupančič. Usode ljubljanskih stavb, I, 98.
Vprašanje: Kdo je bil zadnji Plečnikov asistent?
Odgovor: Zadnji Plečnikov asistent in prvi dobitnik Plečnikove nagrade je avtor cerkve v ljubljanskih Kosezah - Anton Bitenc.
Kontekst: S celo vrsto posegov, kot so letno gledališče v Križankah (1955), ureditev Plečnikovega trga (1972), uršulinskega kompleksa, kamor sodijo nekdanje razstavišče Arkade (1974), restavratorski center SRD 1963-1974, pivnica Zvezda (1975), ureditev lapidarija in galerije EMonska vrata, ureditev Borštnikovega trga z gostilno Pod lipo (1972) itn., je Anton Bitenc ustvaril prijetno ambientalnost Ljubljane.
Vir: Zupančič. Usode ljubljanskih stavb, II, 36.
Vprašanje: Katera je prva cerkev, ki je bila v Ljubljani zgrajena po drugi svetovni vojni?
Odgovor: Prva po drugi svetovni vojni zgrajena cerkev v Ljubljani je cerkev Božje matere Marije v Kosezah, arhitekta Antona Bitenca.
Kontekst: Bitenčeva cerkev v Kosezah deluje kot nov kontrapunkt stari cerkvici Presvetega Odrešenika, predstavlja dominanto sredi močvirnega travnika in je ena najlepših cerkva na Slovenskem iz 70. let 20. stoletja.
Vir: Zupančič. Usode ljubljanskih stavb, II, 36.
Vprašanje: Kateri je Plečnikov prvenec v Sloveniji?
Odgovor: Plečnikov prvenec je stavba Tehnike, Aškerčeva cesta 7.
Vir: Zupančič. Usode ljubljanskih stavb, II, 102.
Vprašanje: Kje je bil ljubljanski velesejem?
Odgovor: Območje pri bazenu Ilirija ob Celovški cesti, kjer je danes parkirišče, so zasedali opuščeni prostori Ljubljanskega velesejma vse do leta 1962, ki so jih podrli.
Kontekst: Pred vojno so bili velesejmi dvakrat letno: pozno spomladi in v začetku jeseni ter so bili prizorišče številnih gospodarskih, kulturnih, družabnik in drugih odmevnih dogodkov, ki so si jih ogledale množice obiskovalcev.
Vir: Zupančič. Usode ljubljanskih stavb, II, 114.
Vprašanje: Kdo je naredil načrte za Sokolski dom na Taboru?
Odgovor: Načrte za Sokolski dom na Taboru je izbrala komisija po natečaju leta 1923 ned deli Kregarja, Jelenca, Brünlerja, Osredkarja, Omahna in Vurnika Zmagal je arhitekt prof. Ivan Vurnik.
Vir: Zupančič. Usode ljubljanskih stavb, III, 12.
Vprašanje: Kdaj je bila zgrajena Kazina v Ljubljani?
Odgovor: Kazina je bila zgrajena leta 1837 pod vodstvom gradbenega mojstra Venceslava Vadlava. Dvonadstropna stavba z veliko in malo dvorano je bila namenjena druženju višjih družbenih slojev ne glede na narodnost. Med nacionalno delitvijo - konec 19. stoletja - je bila Kazina trdnjava nemštva, ki pa je z razpadom avstro-ogrske monarhije postala središče jugoslovansko usmerjenih liberlanih krogov. V letih med svetovnima vojnama je bilo v stavbi bogato družabno življenje.
Vir: Zupančič. Usode ljubljanskih stavb, III, 30.
Vprašanje: Kje je vrtna kolonija Stan in dom?
Odgovor: Prvi osnutek parcelacije vrtne kolonije Stan in dom sega v junij 1925 in je predvideval dva večstanovanjska objekta ob Tržaški cesti v Ljubljani; predvideval je tudi nekaj četvorčkov, dvojčkov in prostostoječih hiš. V drugem osnutki, po katerem so hišice tudi zgradili, pa je bilo 25 prostostoječih stanovanjskih hiš. Parcele so merile od 500 do 1.000 m2. Gradnja je potekala postopoma, leta 1925 so zgradili 15 enot, ostale pa leta 1926 in 1927.
Vir: Zupančič. Usode ljubljanskih stavb, IV, 28.
Vprašanje: Kdaj je bil odprt Grand hotel Union?
Odgovor: Grand hotel Union v Ljubljani je bil odprt leta 1905. Najimenitnejši hotel daleč naokoli je zasnoval hrvaški arhitekt Josip Vancaš, zgradil pa stavbenik Viljem Treo v nekaj več kot enem letu.
Kontekst: Pri gradnji so sodelovala pretežno domača podjetja. Ob nastanku je hotel veljal za "katoliško trdnjavo".
Vir: Zupančič. Usode ljubljanskih stavb, IV, 42.
Vprašanje: Kje v Ljubljani so t. i. balkanska vrata?
Odgovor: Balkanska vrata so zaradi lege cestnega portala Ljubljančanke in Ljubljančani poimenovali Karlovška vrata pri Šentjakobskem trgu iz leta 1962, ki so eno bolj znanih in publiciranih del arhitekta Borisa Kobeta.
Vir: Zupančič. Usode ljubljanskih stavb, IV, 84.
Vprašanje: Katere elementarne nesreče so v 16. in 17. stoletju prizadele Kamnik?
Odgovor: V 16. stoletju so Kamnik prizadele različne naravne nesreče: leta 1511 katastrofalen potres, v letih 1511, 1606, 1660 požari in kuga 1598, 1599 in 1624.
Vir: Kulturne dragocenosti Kamnika, 1984, 6.
Vprašanje: Koliko kulturnozgodovinskih spomenikov je ohranjenih v Kamniku?
Odgovor: Leta 1984 je bilo v Kamniku ohranjenih 483 kulturnozgodovinskih spomenikov.
Kontekst: Na prvem mestu je staro mestno jedro Kamnika z romansko kapelo na Malem gradu (11. do 13. stoletje).
Vir: Kulturne dragocenosti Kamnika, 1984, 8.
Vprašanje: Kdaj je bil ustanovljen frančiškanski samostan v Kamniku?
Odgovor: Frančiškanski samostan v Kamniku, ustanovljen leta 1495, na novo pozidan v začetku 18. stoletja, hrani bogato kulturno dediščino - knjižnico z okoli 10.000 knjigami.
Vir: Kulturne dragocenosti Kamnika, 1984, 10.
Vprašanje: Kdaj je bil ustanovljen kamniški muzej?
Odgovor: Muzej Kamnik je bil ustanovljen leta 1961. Prostore je dobil v gradu Zaprice, kulturnem spomeniku iz sredine 16. stoletja, ki s svojo razsežnostjo treh objektov nudi izredne možnosti hrambe in razstave muzejskega gradiva.
Vir: Kulturne dragocenosti Kamnika, 1984, 12.
Vprašanje: Kam je spadalo območje Prekmurja konec 11. stoletja?
Odgovor: Konev 11. stoletja je spadalo območje Prekmurja v del širokega mejno-obrambnega pasu (madž. gyepüelve), ki ga zgodnja madžarska poselitev ni zajela, razen predela okrog Hodoša.
Kontekst: Slovanski živelj je v 11. stoletju bival vzdolž reke Lendave, Kobiljanskega potoka in Krke.
Vir: Pokrajinski muzej MS, Stalna razstava, 1997, 45.
Vprašanje: Je znana kakšna srednjeveška cesta v Prekmurju?
Odgovor: V Prekmurju je znanih več srednjeveških cest, ki so v glavnem vodile iz Sobote. Velika cesta je iz Sobote vodila naprej v smeri Martjanci-Fokovci-Prosenjakovci-Körmend-Sombotel. Od tu je vodila tudi t. i. kraljeva cesta mimo Rakičana proti Dobrovniku in dalje do Csesztrega. Ta cesta je povezovala Soboto z Lendavo in je potekala mimo Kerka ter Szent-Miklosa še v Veliko Kanižo.
Vir: Pokrajinski muzej MS, Stalna razstava, 1997, 46.
Vprašanje: Kakšna je bila pionirska zaobljuba?
Odgovor: Pionir je moral biti pošten, iskren, obziren, natančen, izobražen in radodaren.
Vir: Pionirska organizacija v Sloveniji, 1983, 15
Vprašanje: Kako so bili organizirani slovenski pionirji v času NOB?
Odgovor: Slovenski pionirji so bili v času NOB organizirani po vojaško v čete, bataljone ali odrede, na partizanskih šolah so imeli svoje odbore, na osvobojenem ozemlju so obstajale delovne čete, podobne oblike organiziranosti pa so se ohranile še po osvoboditvi.
Vir: Pionirska organizacija v Sloveniji, 1983, 59.
Vprašanje: Kdaj so bile prve Jugoslovanske pionirske igre in čemu so bile namenjene?
Odgovor: Prve Jugoslovanske pionirske igre so potekale v letih 1959-60. Namenjene so bile spodbujanju zadružništrva, v širšem smislu pa delovni vzgoji, varstvu narave, urejanju okolja in sodobni proizvodni vzgoji. Potegale so pod geslom "Akcija pionirjev in mladih zadružnikov".
Vir: Pionirska organizacija v Sloveniji, 1983, 106.
Vprašanje: Kaj je Kurirčkova pošta?
Odgovor: Ko so ob reviji Kurirček nekdanji partizanski kurirji in borci menili, kako bi pionirjem približali partizanski boj za svobodo in vse lastnosti, ki so odlikovale kurirje, se je porodila zamisle o Kurirčkovi pošti kot neke vrste kurirčkovi štafeti.
Kontekst: V Kurirčkovi pošti je vsako leto sodelovalo okoli 180.000 slovenskih pionirjev. Pot pionirjev - kurirjev je potekala po 5 progah: TV Dolenjska, P Primorska, G Gorenjska, K Koroška in Š Štajerska.
Vir: Pionirska organizacija v Sloveniji, 1983, 131.
Vprašanje: Kaj je antoninianus?
Odgovor: Moderno ime za srebrnik, ki ga je leta 215 uvedel cesar Karakala z uradnim nazivom Antoninus, od tod tudi poimenovanje novca. Njegova značilnost je žarkovna krona na cesarjevi glavi. Imel je vrednost dveh denarijev, njegova povprečna teža je bila sprva 5,11 g, zaradi izjemne inflacije v 3. stoletju pa je močno padla. Hitro upadanje njegove vrednosti dodatno ilustrira tudi podatek, da so leta 215 antoninijani vsebovali 50 do 40 % srebra, leta 253 pa le še 4 %.
Vir: Denarništvo v antiki, 1990-1991, 7.
Vprašanje: Kaj je argentus?
Odgovor: Srebrnik, ki ga je z denarno reforno leta 294 uvedel cesar Dioklecijan. Njegova povprečna teža je znašala 5,45 g. Kovali so ga do denarne reforme leta 348, ko je cesar KOnstancij II uvedel kovanje t. i. srebrne silikve.
Vir: Denarništvo v antiki, 1990-1991, 7.
Vprašanje: Kaj je as?
Odgovor: V denarnem sistemu rimske republike sprva vlit, nato kovan bronast novec. Kovali so ga do srede 3. stoletja.
Vir: Denarništvo v antiki, 1990-1991, 7.
Vprašanje: Kaj je aureus?
Odgovor: Aureus je novec - zlatnik najvišje vrednosti v rimskem imperialnem denarnem sistemu. V 1. in 2. stoletju naj bi po ocenah letno izkovali okoli milijon zlatnikov.
Vir: Denarništvo v antiki, 1990-1991, 8
Vprašanje: Kaj je je bila osnova bizantinskega denarnega sistema?
Odgovor: Osnova bizantinskega denarnega sistema, ki so ga uvedle denarne reforme cesarja Anastazija koncem 5. stoletja, je denarni sistem poznoantičnega Rima z zlatim solidom kot novcem najvišje vrednosti, vrednim 24 srebrnih silikev. Poleg silikev so kovali še polovične in četrtinske silikve. Veliko vlogo so igrali bronasti novci, izkovani v 4 vrednostih, ki so sedaj tudi označene na novcih.
Vir: Denarništvo v antiki, 1990-1991, 8
Vprašanje: Kaj je denarius?
Odgovor: Srebrnik, ki se je prvič pojavil v rimskem republikanskem denarnem sistemu okoli leta 213 pr. Kr., njegovo kovanje pa se nadaljuje tudi v rimskem imperialnem denarnem sistemu vse do 3. stoletja. Letno so povprečno izkovali okoli 15 milijonov denarijev.
Vir: Denarništvo v antiki, 1990-1991, 11
Vprašanje: Kaj je folis?
Odgovor: Modern izraz za bronasti novec povprečne teže 10 g, ki ga je z denarno reformo uvedel leta 294 Dioklecijan. Novec je hitro izgubljal na vrednosti, saj je že leta 337 tehral le še 1,5 g. V času Rima je izraz follis označeval mošnjiček, ki so ga že v kovnici napolnili z določenim številom predvsem bronastih novcev.
Vir: Denarništvo v antiki, 1990-1991, 14
Vprašanje: Kaj so kontorniati?
Odgovor: S tem nazivom označujemo bronaste kovane, včasih tudi vlite medaljone premera okoli 40 mm z vglobljenim robom. Kovali so jih v kovnici v Rimu predvsem v 4. in 5. stoletju.
Vir: Denarništvo v antiki, 1990-1991, 16
Vprašanje: Kaj je numizmatika?
Odgovor: Numizmatika je samostojna znanstvena veda, ki z najrazličnejših vidikov proučuje denarno zgodovino v različnih obdobjih, obenem je tudi važna pomožna zgodovinska veda. Ime izhaja iz latinskega izraza nummus, s katerim so Rimljani označevali denar.
Vir: Denarništvo v antiki, 1990-1991, 24
Vprašanje: Kaj je sesterc?
Odgovor: V denarnem sistemu rimske republike srebrnik poltretje vrednosti denarja (od tod njegovo ime, ki izvira iz njegove vrednosti: semi teritus). V denarnem sistemu rimskega imperija je imel med bronastimi novci najvišjo vrednost. Do srede 3. stoletja so ga kovali predvsem iz mesinga, njegova povprečna teža je bila 27,28 g.
Vir: Denarništvo v antiki, 1990-1991, 28
Vprašanje: Kje so začetki železarstva na Gorenjskem?
Odgovor: Zgodovina železarstva na Gorenjskem sega v halštatsko in zgodnjo latensko obdobje, od leta 1000 do 500 pr. n. št.
Vir: Lačen Benedičič, Jesenišli plavži, 11.
Vprašanje: Kdaj je začelo zamirati gorenjsko fužinarstvo?
Odgovor: Po letu 1866 je začelo zamirati delo po gorenjskih fužinah. Leta 1897 ugasne plavž na Stari Savi in leta 1904 na Javorniku. S tem je bilo zaključeno obdobje predelave grodlja z lesenim ogljem.
Vir: Lačen Benedičič, Jesenišli plavži, 19
Vprašanje: Kaj je plavž?
Odgovor: Plavž je metalurški reaktor, ki je namenjen redukciji železovih rud.
Vir: Lačen Benedičič, Jesenišli plavži, 23.
Vprašanje: Kdaj je bila ustanovljena babiška šola v Celovcu?
Odgovor: Celovška babiška šola je bila ustanovljena 1753 - kot ljubljanska. Leta 1854 sta imela celovški in ljubljanski babiški učni zavod skupnega direktorja dr. Nagyja, okrožnega medicinskega svetnika. 1833 je babiška šola postala samostojna, pred tem je delovala v okviru kirurškega učnega zavoda.
Vir: Šola za sestre, 1992, 14
Vprašanje: Kdaj so uvedli slovenski pouk babištba na graškem liceju?
Odgovor: Slovenski pouk babištva na graškem liceju so uvedli leta 1808.
Vir: Šola za sestre, 1992, 14
Vprašanje: Kdaj je bila ustanovljena babiška šola v Trstu?
Odgovor: Babiška šola v Trstu je bila ustanovljena leta 1816.
Vir: Šola za sestre, 1992, 16
Vprašanje: Koliko babiških šol je bilo na Ogrskem v začetku 20. stoletja?
Odgovor: Ogrska je imela leta 1908 11 babiških šol: najstarejša je bila pri univerzi Koloszvar (Kluj) iz 1775, nam najbližja pa v Szombathelyju, ustanovljena 1897. Imela je tudi internat za 21 gojenk.
Vir: Šola za sestre, 1992, 17
Vprašanje: Kdaj je bila ustanovljena babiška šola v Ljubljani in kako dolgo je trajalo šolanje?
Odgovor: Šola za babice v Ljubljani je bila ustanovljena leta 1753 - brez prekinitve je delovala do 1981., to je kar 228 let.
Kontekst: Od ustanovitve šole je bil pouk organiziran v dvomesečnem tečaju, od 1789 do 1815 je trajal tri mesece, od 1815 do 1816 pet mesecev, od leta 1816 do 1817 šest mesecev, od 1817 do 1835 sedem mesecev, od 1835 do 1857 pet mesecev in od 1857 do 1919 šest mesecev. Po prvi svetovni vojni so leta 1919 šolanje podaljšali sprva na 8 mesecev, leta 1920 pa na 10 mesecev. Leta 1927 je bilo šolanje podaljšano na 18 mesecev. 1948 je šola postala dvoletna. 1960 je bila babiška šola reformirana v štiriletno Šolo za zdravstvene delavce ginekološko-porodniške smeri, 1971 pa se je preimenovala v Šolo za medicinske sestre-babice.
Vir: Šola za sestre, 1992, 21, 22
Vprašanje: Kdaj se je začelo zdravstveno šolstvo v Mariboru?
Odgovor: Zgodovina zdravstvenega šolstva v Mariboru sega v leto 1947, ko je bila ustanovljena dvoletna šola za medicinske sestre.
Vir: Šola za sestre, 1992, 87
Vprašanje: Kaj je t. i. partizanski zakon?
Odgovor: Partizanski zakon je bil pravilnik slovenskega partizanskega gibanja, ki ga je ob ustanovitvi partizanskih čet sprejelo glavno poveljstvo. V njem so bila zbrana pravila obnašanja, dolžnosti in pravice partizanov in vojnih ujetnikov, kot tudi partizanska zaprisega, zastava in pozdrav. Sredi julija 1941 ga je pripravilo Glavno poveljstvo slovenskih partizanskih čet.
Vir: Partizanski zakon - Wikipedija, prosta enciklopedija, . 5. 1. 2024. Slovenski partizan, 1990, 43.
Vprašanje: Kakšna je zaprisega partizanskega zakona?
Odgovor: Zaprisega partizanskega zakonika se je glasila: Jaz, partizan osvobodilne ljudske armade slovenskega naroda, ki se ob boku slavne Delavske-Kmečke-Rdeče Armade Sovjetske zveze ter vseh ostalih za svobodo se borečih se narodov borim za osvoboditev in združitev slovenskega naroda, za bratstvo in mir med narodi in med ljudmi, za srečnejšo bodočnost delovnega ljudstva, prisegam pred svojim narodom in svojimi sobojevniki: da bom oddal vse svoje sile in vse svoje sposobnosti osvobodilni stvari slovenskega naroda, delovnega ljudstva ter vsega naprednega in svobodoljubnega človeštva v sveti vojni proti fašističnim tlačiteljem in barbarom; da ne bom zapustil partizanskih vrst, v katere sem prostovoljno in zavestno vstopil, in ne odložil orožja do popolne zmage nad fašističnimi okupatorji;do popolnega uresničenja velikega osvobodilnega cilja slovenskega naroda. Prisegam, da bom v boju za te velike osvobodilne cilje s svojo krvjo branil čast in nedotakljivost naše partizanske zastave in da bom, če bo to potrebno, žrtvoval tudi svoje življenje. Za svobodo v boj!
Vir: Partizanski zakon - Wikipedija, prosta enciklopedija, . 5. 1. 2024
Vprašanje: Kaj so nosili na pokribalih prvo leto vojne slovenski partizani?
Odgovor: Slovenski partizani prvo leto vojne niso nosili na pokrivalih še nobenega razpoznavnega znaka, čeprav je bila prva odredba o tem sprejeta že 29. 9. 1941 na vojaško-političnem posvetovanju v Stolicah. Vrhovni štab je odredil, da morajo partizani na ozemlju Jugoslavije nositi na kapah antifašistično rdečo zvezdo,slovenski partizani pa morajo imeti pod zvezdo še slovensko trobojnico, dolgo 3 in široko 1,5 cm. Kmalu zatem je GP slovenskih partizanskih čet izdalo svojo odredbo, ki je predpisala za znak slovenskih partizanov 4 cm dolgo in 2 cm široko slovensko trobojnico z rdečo peterokrako zvezdo premera 3 cm v sredini. Te znake je iz pločevine izdelovala Centralna tehnika v Ljubljani, od kjer so jih od pomladi 1942 pošiljali partizanom. Znak po odredbi Vrhovnega štaba je v Slovenijo skupaj s triglavko prispel spomladi istega leta...
Vir: Slovenski partizan, 1990, 55.
Vprašanje: Kdaj je slovenski partizanski komandni sestav začel nositi položajne oznake ali čine?
Odgovor: Slovenski partizanski komandni sestav vse do poznega poletja 1942 ni imel nobenih položajnih oznak ali činov. Tedaj so na Notranjskem in Dolenjskem partizanski poveljniki začeli nositi nad laktjo leve roke položajne oznake, ki jih je Vrhovni štab uvedel že marca 1942. Položajne oznake so bile partizanska posebnost, saj so za razliko od činov, ki so stopnja v vojaški hierarhiji, določali samo položaje in dolžnosti starešin v enotah. Trakovi pod zvezdo so bili dolgi 6 cm in široki 1,5 cm. Oznake za politične komisarje so bile enake, samo zvezde so imele v sredini srp in kladivo.
Vir: Slovenski partizan, 1990, 58.
Vprašanje: Kdaj je bila ustanovljena DO Tovarna pohištva Brežice?
Odgovor: Začetki DO Tovarna pohištva Brežice segajo v leto 1945, ko so se sredi maja v Brežicah sestali mizarji Dominik Rožman in brata Alojz in Miha Glogušek. Začetki njihovega dela so bili zelo skromni, niso namreč imeli ustrezne opreme. 1. junija 1945 so ustanovili mizarsko zadrugo, katere predsednik je postal mizarski mojster D. ROžman.
Vir: Teropšič, Gospodarstvo in začetki samoupravljanja, 1987.
Vprašanje: Kdaj se je začelo organizirano vinogradništvo na področju Brežic?
Odgovor: Začetki organizirane vinogradniške in vinarske proizvodnje na našem področju segajo v leto 1934, ko sta bili na Bizeljskem in v Pišecah ustanovljeni Kmetijski obdelovalni zadrugi. Podjetje Vino-Sadje Brežice je bilo ustanovljeno decembra 1946, s poslovanjem je začelo v drugi polovici 1947.
Vir: Teropšič, Gospodarstvo in začetki samoupravljanja, 1987.
Vprašanje: Kaj je značilno za Gasparijeve mladostne ilustracije?
Odgovor: Mladostne ilustracije Maksima Gasparija so bile polne mračne simbolike. V Gasparijev sicer vedri umetniški jezik se meša misel na smrt, ki se preliva v simbolične prispodobe, kot so vinjeta Življenje in smrt, Lobanja z avbo itd.
Vir: Maksim Gaspari, 1986, 13
Vprašanje: Kaj spada v vrh Gasparijevega ustvarjanja?
Odgovor: V vrh Gasparijevega ustvarjanja spadajo ilustracije, s kateimi je skupaj z Gvidonom Birollom ozaljšal izdajo Pravljic Milčinskega (1911) in celovit spekter Kettejevih poezij (1907). Obe knjigi sodita v klasiko naše ilustrativne umetnosti.
Vir: Maksim Gaspari, 1986, 13
Vprašanje: Kaj so božjepotne podobice in kdaj so nastale?
Odgovor: Majhne nabožne podobe, sprva na pergament ali papir naslikane, od 15. stoletja naprej pa predvsem tiskane, že od nekdaj spremljajo ljudske pobožnosti. Njihov razcvet se je začel v protireformacijskem času s pospeševanjem božjepotništva, ki je na našem področju ob stičišču Alp in Jadranskega morja v 18. in 19. stoletju rodilo bogat sad.
Vir: Lozar Štamcar, Grafične in tiskane božjepotne podobice, v: Božjepotna svetišča, 1992, 7.
Vprašanje: Kakšne so bile naloge božjepotnih podobic?
Odgovor: Naloga je bila širiti legendo in sloves božje poti. Po ljudskem verovanju so prevzele tudi del čudodelne moči. Pred požarom, tatvino ipd. so se ljudje skušali zavarovati s tem, da so jih lepili na hišna vrata, na vrata hlevov, skednjev, polagali so jih na boleče dele telesa, mrtvim v krsto. V drugi polovici 19. stoletja pa so vedno bolj postajale le racionalni spominek.
Vir: Lozar Štamcar, Grafične in tiskane božjepotne podobice, v: Božjepotna svetišča, 1992, 7.
Vprašanje: Koliko tovarn je bilo leta 1938 v Ljubljani?
Odgovor: V Ljubljani je bilo leta 1938 8 tovarn s področja industrije kamna in zemlje, 24 s področja strojno-kovinske industrije, 18 kemične, s področja proizvodnje energije, preskrbe z vodo 1, 12 je bilo tovarn tekstilne industrije in 5 papirne, 3 za p0redelavo kože in surogatov, 8 lesnih tovarn, 11 živilskih in 12 obratov oblačilne industrije, 2 obrata sta bila s področja poligrafične obrti.
Vir: Ljubljanska industrija v letih 1918-1941, 1992, 5-6
Vprašanje: Katere dobrine so izvažali izu piranskega pristanišča?
Odgovor: Iz Pirana so ozvozili velike količine soli, olja, vina in rib. V piranskem pristanišču so našle prisatn trgovske, ribiške in vojaške ladje. Vanj so že v srednjem veku plule ladje iz številnih mest z obeh obal Jadranskega morja, največ pa iz Benetk.
Vir: Piransko pristranišče, 1993, 11
Vprašanje: Kdo je bil lastnik piranskega pristanišča?
Odgovor: Pristanišče v Piranu je bilo komunalna last, zatro je za njegovo vzdrževanje skrbela komunala. Mesto je imelo že pred podreditvijo Beneški republiki urejen občinski aparat, po prehodu pod beneško oblast pa je določene funkcije prilagodilo in spremenilo v skiladu z beneško zakonodajo. Mestno politiko in tako tudi vse pomembne zadeve v zvezi s pristaniščem, je vodil Veliki svet (Consiliun maius).
Vir: Piransko pristranišče, 1993, 11
Vprašanje: Kdo je sestavljal piranski consilium maius?
Odgovor: Veliki svet Pirana so sestavljali polnoletni plemiči. Vodili in usmerjali so gospodarsko, upravno in politično življenje v mestu. Vendar je imel pomembno vlogo tudi Mali svet (Consilium minus), ki je štel 12 članov; imenovali so ga tudi Svet modrih - dopolnjeval je statut in predlagal nove zakone, ki pa jih je sprejemal veliki svet. S podelitvijo Pirana Benetkam se je močno okrepil tudi položaj podestata, mestnega župana.
Vir: Piransko pristranišče, 1993, 11 in 12.
Vprašanje: Kdo je bil piranski podestat?
Odgovor: Podestat je bil mestni župan; bil je najvišji sodnik in oblastnik v mestu, imenovali so ga Benečani iz vrst svojega plemstva. Podestat je bil izvršni organ Velikega sveta.
Vir: Piransko pristranišče, 1993, 12.
Vprašanje: Kakšna in koliko plovil je bilo v Piranu pod Avstrijo?
Odgovor: V Piranu pod Avstrijo je bilo: baracera 133, pelig 42 + 1 z motorjem, bragoc 5 + 1 na jadra in motor trabakola 3, kuter 4 + 1 z motorjem, piroscafo 6, barcaccia a vapore 1, ladja z motorjem 2, topo 1, guc 1, barchino 2, barca a pesca 4. Za ribarjenje so uporabljali predvsem batane oz. batele (z različnimi variacijami imena): battella 13, battella in battello da pesca 23, batel, batelo 11, battel, battelo 10, battellina 5.
Vir: Piransko pristranišče, 1993, 36.
Vprašanje: Kaj je opredelilo izgled Tartinijevega trga v Piranu?
Odgovor: Arhitekturno podobo stavbnega plašča današnjega Tartinijevega trga sta temeljno opredelili dve pomembni odločitvi: ko so Benečani konec 13. stoletja začeli graditi Občinsko hišo ob starem mandraču; ko je v drugi polovici 19. stoletjabeneškogotske stavbe pod vplovom Avstrije nadomestila historicistična arhitektura ter so zasuli mandrač in ga spremenili v tržni prostor.
Vir: Piransko pristranišče, 1993, 86.
Vprašanje: Katera je najstarejša zgradba v Piranu?
Odgovor: Ena najstarejših zgradb v mestu je Tartinijeva hiša, omenjena je že leta 1384 z imenom Casa Pizagrua, nato Casa Zangrando (po materini strani). Arhitektura in dekoracije v prostorih pričajo o številnih posegih od konca 17. stoletja pa do konca 19. Odleta 1946 je Tartinijeva hiša sedež Skupnosti Italijanov “Giuseppe Tartini”. V Tartinijevi rojstni hiši si lahko ogledate njegovo spominsko sobo in dragocene glasbenikove predmete, kot so posmrtna maska, violina, črtalnik in pisma. Zamuditi ne gre tudi ogleda Dvorane vedut z zanimivimi stenskimi poslikavami.
Vir: Tartinijeva hiša, https://www.portoroz.si/si/odkrij/piran/znamenitosti/4450-object-tartinijeva-hisa, 8. 1. 2024.
Vprašanje: Kateri je najstarejši dvižni most pri nas?
Odgovor: Edini dvižni most čez morsko ožino na slovenski obali je skoraj do konca 19. stoletja stal v Piranu. Več kot 300 let je v mestu povezoval bregova notranjega mandrača. Nato so notranji mandrač zasuli in most porušili.
Vir: Piranski dvižni most je bil edinstven na Jadranu - RTV SLO, https://www.rtvslo.si/radio-koper/prispevki/zgodbe/piranski-dvizni-most-je-bil-edinstven-na-jadranu/445894, 8. 1. 2024.
Vprašanje: Kdaj je vladala Marija Terezija?
Odgovor: Marija Terezija je zavladala v svojem 24. letu in bila na prestolu 40 let, od 20. 10. 1740 do 29. 11. 1780.
Vprašanje: Kdaj je vladal Jožef II.?
Odgovor: Jožef II. je zavladal v svojem 40. letu, vladal je dobrih 9 let: od 29. 11. 1780 do 20. 2. 1790.